В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 542/408/24

Кримінальне провадження № 1-кп/542/51/24

09 квітня 2024 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2024 за № 0000005 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куст-Кущі Кобеляцького району Полтавської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянки України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 24.05.2007 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі по вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06.10.2006, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, остаточно засуджений до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 1 місяців 7 днів;

- 06.04.2012 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі по вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.12.2010, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, остаточно засуджений до 5 років позбавлення волі, звільнений 08.06.2015 умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 5 місяців 24 дні;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02 січня 2024 року, близько 11:00 год у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку майна з домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . З цією метою у зазначений вище час він прийшов до вказаного домогосподарства.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, ОСОБА_4 переконався у відсутності потерпілого та осіб, які б могли його викрити, після чого, шляхом пошкодження навісного замка на вхідних дверях, проник до житлового будинку за вказаною адресою. Там, діючи повторно, таємно викрав металевий бідон сірого кольору об`ємом 40 літрів, що знаходився у кімнаті коридору, ліворуч за вхідними дверима до будинку. Вартість викраденого бідону відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 09.01.2024 становить 475,00 грн.

Викраденим бідоном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 04 лютого 2024 року, близько 22 год 30 хв, ОСОБА_4 перебував на території домогосподарства, що належить ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 . Там у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення чужого майна з гаражного приміщення, що належить ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, ОСОБА_4 переконався у відсутності потерпілого та осіб, які б могли його викрити, після чого, шляхом пошкодження навісного замка на вхідних дверях, проник до гаражного приміщення за вказаною адресою. Там, діючи повторно, таємно викрав кутову шліфувальну машину марки «Haisser GA-10», серійний номер s/n00001635, що знаходилась у картонній коробці, на полиці непрацюючого холодильника у приміщенні гаражу, ліворуч за вхідними дверима до приміщення. Вартість викраденої кутової шліфувальної машини відповідно до висновку судово- товарознавчої експертизи від 13.02.2024 становить 1143,00 грн.

Викраденою кутовою шліфувальною машиною ОСОБА_4 у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

Отже, своїми сукупними умисними діями, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у житло, інше приміщенні в умовах воєнного стану.

28 лютого 2024 року між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що між прокурором та підозрюваним досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачений підтвердив свою згоду на застосування узгодженої в угоді міри покарання.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися. Надали заяви, у яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності та просили затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити та призначити узгоджену угодою міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав беззастережно, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, поєднані з проникненням до житла та до іншого приміщення, вчинені в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого суд враховує, що на час заволодіння майном потерпілих обвинувачений вважав, що за його діями ніхто не спостерігає. Зазначені обставини сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому суд вважає, що заволодіння майном потерпілих відбулось саме таємно, тобто шляхом вчинення крадіжки.

Оскільки кримінальні правопорушення обвинуваченим були вчинені під час дії воєнного стану в Україні, введеного відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102 -IX від 24.02.2022 та який в подальшому неодноразово було продовжено, кваліфікація дій за ознакою вчинення крадіжок в умовах воєнного стану є правильною.

Враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, відсутність режиму вільного доступу до приміщень, з яких вчинено крадіжки та, відповідно, незаконність входження (потрапляння) обвинуваченого до вказаних в обвинувальному акті приміщень, суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого за фактом проникнення 02.01.2024 до житла та 04.02.2024 до іншого приміщення, є правильною.

Перевіряючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ознакою повторності, суд враховує наявність в обвинуваченого не знятих та не погашених у встановленому законом порядку судимостей за ч. 3 ст. 185 КК України, а також враховує наявні у довідці управління інформаційно-аналітичного забезпечення відомості щодо фактів притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим перебіг строку погашення судимостей переривався і обчислювався заново за правилами ч. 5 ст. 90 КК України та на момент вчинення кримінальних правопорушень 02.01.2024 та 04.02.2024 не сплив.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий, характеризується задовільно, визнав вину та розкаявся, що ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась та нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.

Потерпілі надали згоду прокурору на укладення угоди, про що свідчать їх письмові заяви.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Зі змісту угоди вбачається, що узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, правила призначення покарання, що визначені ст. 75 КК України. Сторонами угоди узгоджено покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Для виправлення підозрюваного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання, сторони вважали за можливе виправлення підозрюваного без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України, і у зв`язку з чим просили суд застосувати вказані норми та звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваним угоди про визнання винуватості, призначення останньому узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КК України.

Встановлено, що документально підтверджені прокурором процесуальні витрати у справі становлять 3029,12 грн.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Встановлено також, що відповідно до ухвал слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09.01.2024 та 14.02.2024 накладено арешт на речові докази у справі.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України накладений арешт підлягає скасуванню.

Цивільний позов не заявлений.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2024 за № 0000005,укладену у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання ним винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09.01.2024 та повернути ОСОБА_6 металевий бідон сірого кольору, об`ємом 40 літрів.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.02.2024 та повернути ОСОБА_7 кутову шліфувальну машину марки «Haisser GA-10» червоного та чорного кольору серійний номер s/n 00001635.

Речові докази: зліпок сліду зламу, дві липкі стрічки зі слідами пальців рук залишити в матеріалах кримінального провадження; навісний замок сірого кольору з ключем повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 3029,12 грн (три тисячі двадцять дев`ять грн дванадцять коп).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, потерпілим.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1