Справа № 183/3931/22
№ 1-кп/183/559/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю - секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000358 від 18.07.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровоград Кіровоградської області, громадянину України, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , лейтенанта, одруженому, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. т. 11, 16, 28, 29, ЗО, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, об 15 год. 31 хв. 01 червня 2022 року, перебуваючи у службовому кабінеті № 19 Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Сибірцева, 168, отримавши законний усний наказ свого прямого начальника - заступника командира по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 , вибути до місця розташування стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 та забезпечити успішне виконання поставленого завдання підрозділу, відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо пред`явленого обвинувачення та надані ним показання.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, не визнав повністю, посилаючись на той факт, що він від виконання наказу командира не відмовлявся, але прохав надати йому можливість пройти військову лікарську комісію так як у нього постійно болить голова та взагалі не чує на ліве вухо.

Допитаний в судовому засіданні 03.11.2023 р. обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 28.02.2022 р. він добровільно прийшов у військомат. Медична комісія пройшла фактично за 1 хв. де всі лікарі сказали, що здоровий. Вручили повістку до військової частини де формувалася їх територіальна оборона. Після військомата у вечері 28.02.2022 р. він зайшов у кабінет де знаходився начальник штабу та ОСОБА_7 . Начальник штабу розподіляв командирські посади. Його доручили бути командиром взводу. На заперечення обвинуваченого про те, що в нього не має бойового досвіду - відповіли, що усі навчалися і ти навчишся. ОСОБА_7 сказав, що дійсно досвіду бойового немає, але ні чого страшного - навчиться. Ні якого навчання не було. Командирський склад представляли таким чином - вишикували всіх та казали посаду та прізвище командира. Сказали що ось ваш ротний ОСОБА_8 , начальник штабу, ОСОБА_7 . Сказали, що ми територіальна оборона Кіровоградської області. 10 травня 2022 р. повідомили, що відправляємося. Куди саме - не повідомили. 11 травня 2022 р. виїхали в сторону Донецька, Луганська. Приїхали в Костянтинівку 12 травня 2022 р.. Тут їм сказали окупуватись, що вони і зробили. Виставили караул. 14 травня 2022 р. вишикували перед автобусами взвод та сказали їхати в Лисичанськ на охорону гіпсокартонного заводу. Назвати це наказом не можливо оскільки ні дати ні часу названо не було. Це скоріш всього було розпорядження. На гіпсокартонний завод ми не поїхали. Далі направили у Тошківку куди вони приїхали. Вийшли на позиції, розставили хлопців на правому фланзі, обвинувачений в центрі з хлопцями на голому полі. В цей час ротний постійно знаходиться в підвалі. На позиціях його ні разу не було. На забезпеченні вони не були, а ми рахувалися у ІНФОРМАЦІЯ_3 як копачі. Наказу стріляти не було, оскільки могли видати свої позиції. На четверту добу отримав контузію. Потім він питав у ротного, що робити далі. Отримав відповідь: «Мені не має що тобі сказати. Нас забирати ні хто не планує». 22 травня 2022 р. вони вийшли з позицій. Дійшли до блокпосту біля Лисичанська де їх забрало ВСП. Зброю здали під розписку. Щодо наказу, який оголошувався то він оголошувався чотири рази, так як не могли його нормально записати на відео. Перший раз наказ оголошувався в СІЗО в Бахмуті для всіх. Взагалі наказ не може оголошуватись більше двох разів, а цей наказ оголошувався разів п`ять. Потім їх вивели та відвезли прокуратуру, де оголосили наказ ще раз. Потім піднялися на другий поверх де кожного викликали по одному та знову читали наказ разів п`ять. ОСОБА_7 сказав, що це йому теж вже не подобається. Обвинувачений не відмовлявся від виконання наказу. Прохав надати йому можливість пройти ВЛК. Також пояснив, що пішов на військову службу добровільно 28.02.2022 р. Був зарахований до складу військової частини НОМЕР_1 . В який саме день зарахований до складу цієї військової частини він не знає. Де саме знаходилася стрілецька рота, куди наказували йому прибути, обвинувачений не знає. ОСОБА_7 сказав, що відправляємося в Метьолкіно для виконання бойового наказу. Обвинувачений не виконав цей наказ, тому, що він прохав ОСОБА_7 дозволити пройти йому військову лікарську комісію. Прохав в день видачі усного наказу, оскільки в інші дні обвинувачений не бачив ОСОБА_7 . У обвинуваченого постійно болить голова та взагалі не чує на ліве вухо. Знаходячись на бойових позиціях обвинувачений не мав змоги звернутися ні до командира, ні до медичної частини з питання стану його здоров`я, оскільки і командир, і медична частина знаходилися далеко від бойових позицій, а зв`язку не було. Також пояснив, що є офіцером запасу у званні лейтенант. Військовою обліковою спеціальністю обвинуваченого є командир польотами. Особисто в бойових діях обвинувачений участі не приймав. Як віддаються та виконуються накази обвинувачений знає. В наказі повинні зазначатися чіткі дії, які повинні виконуватися. Наказ може бути як усним так і письмовим. До обвинуваченого доводилися положення кримінального кодексу України щодо злочинів проти встановленого порядку несення військової служби та про відповідальність під час військового стану. Ким для обвинуваченого, як лейтенанта, доводився капітан ОСОБА_7 обвинувачений не знає. 01.06.2022 р. ОСОБА_7 надав обвинуваченому наказ. При цьому були присутні медична сестра, яка знімала на камеру, і хто ще він не пам`ятає. Наказ він не виконав, оскільки прохав пройти військову лікарську комісію. Висновок ВЛК, який мається у справі проводився в м. Дніпрі. На думку обвинуваченого його огляд лікарями проводився не об`єктивно. Під час вступу на військову службу (станом на 28.02.2022 р.) обвинувачений мав проблеми зі здоров`ям. В наданих суду документах є підтвердження його контузії та знаходження його на обліку лікаря. Щодо лікування пояснив, що із-за браку коштів належне лікування не проводить, оскільки йому рекомендоване оперативне хірургічне втручання. На сьогоднішній день обвинувачений не проходить військової служби. Щодо звільнення його з військової служби обвинуваченому ні чого не відомо. Після закінчення запобіжного заходу обвинувачений не повертався до військової служби тому, що зв`язку з частиною він не має. Питання щодо повернення на військову службу вирішить після проходження ВЛК. В СІЗО в Бахмуті оголосили наказ про повернення в Тошківку, а в прокуратурі вже оголосили про повернення вже в Метьолкіно. Командир ні як не відреагував на прохання обвинуваченого пройти ВЛК. До військової служби глухим на одне вухо обвинувачений не був, але проблеми з зором були. На бойових позиціях медична допомога не надавалася, оскільки це ні кому було робити.

Сторона захисту зазначає, що обвинувачений не відмовлявся від виконання наказу, не відмовлявся від проходження служби, але в іншому підрозділі та після проходження ВЛК. В діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України, зокрема відсутні суб`єктивна сторона, об`єктивна сторона та об`єкт злочину.

ІІІ. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин та висновки суду.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується показаннями самого обвинуваченого, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які були безпосередньо допитані в ході судового розгляду, а також сукупністю досліджених письмових та речового доказу у кримінальному провадженні.

Так, допитаний в судовому засіданні 30.01.2023 р. свідок ОСОБА_6 пояснив, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 на посаді заступника командира батальйону з морально - психологічного забезпечення. Свідок був начальником ОСОБА_5 - обвинувачений був командиром взводу, а свідок був заступником командира батальйону, тобто безпосереднім керівником обвинуваченого. Батальйон створювався у березні 2022 р. як ІНФОРМАЦІЯ_4 для здійснення активних бойових дій в місті. Багато тренувалися. Зброєю були забезпечені повністю. Військовослужбовцям неодноразово наголошувалося, що батальйон є штурмовим, що їх може бути поранено, або вбито, у зв`язку з чим пропонувалося зайняти інші посади. Часу було 2,5 місяців. Від жодного військовослужбовця не надходило заяв на перевід. ОСОБА_5 проходить службу в батальйоні з початку березня 2022 р. на посаді командиру взводу. Свідок як заступник командира батальйону з морально - психологічного забезпечення був командиром (начальником) для усіх військовослужбовців військової частини, як за посадою так і за військовим званням. У м. Кропивницькому відбувалися неодноразові шикування військовослужбовців під час яких військовослужбовцям представляли свідка. Підрозділ, в якому служив ОСОБА_5 проходив бойове злагодження в період березень - початок травня 2022 р. у АДРЕСА_2 . На місце бойових дій підрозділ прибув в середині травня 2022 р. Взвод ОСОБА_5 також приймав безпосередню участь у бойових діях. В населеному пункті Тошківка, що на підступах до м. Лисичанська сталася подія - ОСОБА_5 з бійцями свого підрозділу 21 травня 2022 р. залишив позиції, залишив командира роти та в цей день були затримані ВСП. Безпосередньо наказ оголошувався бійцям, в т.ч. і ОСОБА_5 у пункті зосередження у лісі. Свідок з частиною роти висунувся в район населеного пункту Устинівка, де приступили до виконання бойових дій 15 травня 2022 р., а ОСОБА_5 з командиром роти та половиною роти висунулися в район населеного пункту Тошківка, де приступили до виконання бойових дій 21 травня 2022 р. 01 червня 2022 р. свідок приїхав у СІЗО де вишикували 55 чоловік (дезертирів їх підрозділу). Свідок провів з ними бесіду після якої із строю вийшли 5 чоловік та попрохали відправити їх на бойові позиції, тоді вони вже у Сєвєродонецьку тримали оборону. Інші військовослужбовці відмовилися. Їм було доведено наслідки їх дій, чому потрібно повернутися. Потім в приміщенні військової прокуратури свідок під відеозапис віддав ОСОБА_5 бойовий наказ отримати речі, зброю та вирушити у розпорядження роти для подальшого виконання військового обов`язку. На що він відмовився. Наказ проголошувався ОСОБА_5 неодноразово тому, що велася відеозйомка та з технічних причин доводилося повторювати. Про відповідальність за вчинення військових злочинів ОСОБА_5 ще у м. Кропивницькому був повідомлений під підпис. На передовій ОСОБА_5 пробув менше доби. Зі слів командира роти під приводом евакуації пораненого десять чоловік, залишивши на передовій чотирьох чоловік (командира роти та трьох бійців) та втекли з бойових позицій. Після цього туди приїхав комбат та вони вп`ятьох двоє суток (до підходу підкріплення) тримали позиції без втрат та поранених. Після чого 23 травня 2022 р. вони відступили. Особисто до свідка ОСОБА_5 зі скаргами не звертався. На стан здоров`я ОСОБА_5 також не скаржився.

Допитана в судовому засіданні 15.02.2023 р. свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , посада санітарний інструктор - радіо телефоніст медичного пункту. 01 червня 2022 р. в кабінеті прокуратури Донецької області у м. Бахмут капітаном ОСОБА_6 зачитувався наказ ОСОБА_5 про його повернення до військової частини для виконання своїх службових обов`язків. ОСОБА_5 від військової служби не відмовився, але продовжувати військову службу під тим командуванням відмовився. Після чого його увезли. 01 червня 2022 р. вона прибула в м. Бахмут у військовий шпиталь до військовослужбовців, які були поранені та капітан ОСОБА_6 наказав їй прибути до прокуратури в якості свідка. В кабінеті наказ зачитувався разів чотири, тому що при цьому здійснювалась відеозйомка яку не вдавалося зробити належної якості. Перший раз наказ про відбуття до військової частини для виконання службових обов`язків зачитувався всім військовослужбовцям їх батальйону, які від цього відмовилися. Після чого чотирьох чоловік, в тому числі і ОСОБА_5 , які відмовилися, відвезли в прокуратуру. В прокуратурі було дві кімнати. В одній знаходилися чотири військовослужбовця, в іншому була я де проводилася процедура оголошення наказу. ОСОБА_5 на стан здоров`я під час оголошення йому 01 червня 2022 р. наказу не скаржився. 02.03.2022 р. вона була зарахована до військової частини НОМЕР_1 . Приблизно в цей же час до цієї частини зарахований ОСОБА_5 . Під час прийняття військової присяги всіх командирів їх військової частини було представлено військовослужбовцям цієї частини. Станом на 01 червня 2022 р. капітан ОСОБА_6 займав посаду замполіта у військовій частині НОМЕР_1 . Станом на 01 червня 2022 р. ОСОБА_5 займав посаду командира взводу у військовій частині НОМЕР_1 . ОСОБА_5 повинен був виконувати накази капітана ОСОБА_6 . З 01 травня по 01 червня 2022 р. свідок ОСОБА_5 не бачила. За весь час служби до неї та до медичної частини із проблемами щодо порушення здоров`я ОСОБА_5 не звертався. Якщо військовослужбовець потребує медичної допомоги він звертається до медичного пункту, де йому надається допомога. Якщо силами медичного пункту допомогти військовослужбовцю не має змоги, то цей військовослужбовець пише рапорт на ім`я командира про направлення на лікування. Якщо командир дає згоду то військовослужбовцю надається направлення на лікування. Якщо командир не надає згоду на лікування військовослужбовця, то тоді медичний пункт своїми силами надає останньому медичну допомогу. В медичному пункті крім свідка працює ще 9 чоловік. В медичному пункті ведеться журнал звернень військовослужбовців. Цей журнал ведеться свідком ОСОБА_9 .. В записах цього журналу відсутні відомості щодо звернення ОСОБА_5 до медичного пункту за медичною допомогою.

Допитаний в судовому засіданні 28.04.2023 р. свідок ОСОБА_10 пояснив, що 22.05.2022 р. посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 проводилися заходи щодо затримання військовослужбовців, які самовільно залишили позиції зі зброєю. На одному з блокпостів 22.05.2022 р. були затримані ряд військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , серед яких був лейтенант ОСОБА_13 . Їх було доставлено до пункту збору військовослужбовців в АДРЕСА_3 , де вони перебували до 01.06.2022 р. Військовослужбовців було 29 осіб. За цим фактом було направлено повідомлення та відомості внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань. Далі, 01.06.2022 р. прибув заступник командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 і у присутності свідка у АДРЕСА_3 віддав наказ щодо повернення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 до визначених їм позицій. Лейтенант ОСОБА_13 відмовився виконувати даний наказ, мотивуючи це своєю неготовністю до виконання бойових завдань. При цьому ще 22.05.2022 р. він був опитаний посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 де він зазначив, що згоден проходити військову службу, але лише в межах Кіровоградської області. ОСОБА_7 мав право віддавати ОСОБА_13 вказаний наказ, оскільки ОСОБА_7 , як заступник командиру батальйону з морально-психологічного забезпечення, є прямим начальником для всього особового складу батальйону. 01.06.2022 р. свідок був присутній коли віддавався цей наказ. ОСОБА_13 свою відмову мотивував своєю психологічною неготовністю до виконання завдань за призначенням. Також посилався на те, що в даній військовій частині погано організовано забезпечення, командування,, відсутнє вогневе прикриття з боку артилерії. На свій стан здоров`я він не посилався. ОСОБА_13 був збуджений та емоційно доводив свою точку зору. За зовнішніми ознаками ні поранень, ні контузій він не мав. В період перебування військовослужбовців в пункті збору в м. Бахмут з ними постійно велася роботу щодо повернення їх на позиції. При свідку ОСОБА_7 оголосив наказ один раз. Свідок охарактеризував ОСОБА_13 як підбурювача, який сіє паніку серед військовослужбовців.

Допитаний в судовому засіданні 29.05.2023 р. свідок ОСОБА_11 пояснив, що на другий день після початку війни свідок пішов на військову службу. Був зарахований до стрілецького батальйону тероборони Кіровограда. Командиром був ротний ОСОБА_8 . Інших командирів представляли у лютому на загальному шикуванні в спортивному залі, але було погано чутно. Потім довели наказ охороняти гіпсокартонний завод. 11.05.22 р. виїхали з Кропивницького. Потім виїхали в Тошківку де їх вивели в чисте поле за село. Пояснили, що потрібно підтримати 34-ий батальйон, який виходить, щоб підняти їм моральний дух. Їх вивезли та залишили. Були тут 9 днів. Без зв`язку, без будь-якої інформації щодо розташування інших підрозділів поблизу. З ними був ротний ОСОБА_8 . В нього запитували про завдання. Відповіді не отримали. По ним цілодобово стріляли з «граду». Забезпечення не було ні чим. ОСОБА_13 був там також. Потім пішли в село до ротного ОСОБА_8 спитати які дії їм вчиняти. Він ні чого не сказав. Після цього він зник. Потім прийшли в штаб. Ротний попрохав розійтись по підвалах. Це було 19 числа. Потім пішли до ОСОБА_14 спитати про подальші дії, оскільки зв`язку не було. Приїхав комбат ОСОБА_15 , провів зі свідком бесіду, спросив, що там коїться. 01 червня 2022 р. в Бахмуті в СІЗО був відданий наказ ОСОБА_7 повернутися на позиції. Письмовий наказ був датований травнем. Вони всі потребували медичної допомоги, але ні хто на це не звертав уваги. Медична допомога не надавалась, оскільки знаходилась за 70 км від них, а зв`язку не було. ОСОБА_13 скаржився на стан здоров`я тому, що контужений та погано бачить. Після оголошення ОСОБА_7 наказу ОСОБА_13 увезли. За посадою свідок був заступником ОСОБА_13 . 01 червня 2022 р. свідок був присутнім під час доведення ОСОБА_16 наказу. ОСОБА_17 знімала на телефон. Наказ був повернутися в село для несення служби. На цей наказ ОСОБА_13 не виконав цей наказ. При цьому ОСОБА_13 скаржився на стан здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні 11.08.2023 р. свідок ОСОБА_18 пояснив, що коли вони з ОСОБА_13 були у Бахмуті, то приблизно 27 - 28 травня 2022 р. приїхав комбат ОСОБА_15 та віддав наказ ОСОБА_13 повертатися на позиції в Тошківку. ОСОБА_13 від виконання наказу не відмовлявся, але лише після повного медичного обстеження. Свідок знає, що ОСОБА_13 погано бачить та не дочуває. Після цього ОСОБА_15 наказав затримати обвинуваченого. ОСОБА_13 лише формально був командиром свідка. Свідок на військову службу пішов добровільно у лютому 2022 р. Був зарахований до територіальної оборони Кіровограда. Потім віддали усний наказ охороняти в Лісічянську гіпсокартонний завод. Будучи в Кіровограді бойового злагодження у його підрозділі не було. В ОСОБА_19 свідку командири ( ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ) сказали, що в Тошківку вони йдуть на три дні визволяти з оточення ІНФОРМАЦІЯ_3. В Тошківці вони пробули не менше семи днів де їх постійно обстрілювали різними видами озброєння, а вони лише сиділи в ямах. Потім ходили по селу шукали командира ОСОБА_8 щоб з`ясувати дії. ОСОБА_13 був поряд, трохи вище свідка. У них не було ні медиків, ні харчування. 01 червня 2022 р. у приміщенні Донецької спеціалізованої прокуратури при відданні ОСОБА_7 наказу ОСОБА_13 свідок не був присутній. Наказ був на вулиці де обвинувачений не відмовлявся. Обвинувачений проходив військову службу у військовій частині разом зі свідком. Службу розпочали одночасно. В зону бойових дій їх направили 11 травня 2022 р. в м. Лісічянськ, потім в Костянтинівку, потім в Тошківку. В СІЗО на дворі всім зачитували наказ повернутися назад. Наказ віддавав ОСОБА_15 .

Суд зазначає, що окрім показань обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які були безпосередньо допитані в ході судового розгляду, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених письмових доказів у кримінальному провадженні.

Так, з повідомлення від 01.06.2022 р. № 393 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську про те, що 01.06.2022 р під час дії в Україні воєнного стану військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_5 відмовився від виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у АДРЕСА_3 , у зв`язку з цим в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України;

Під час допиту слідчим свідка ОСОБА_9 , який відбувся 01.06.2022 р., остання надала слідчому відеозапис, який міститься на цифровому носію, із записом відмови військовослужбовця виконувати наказ.

Фактичними даними, які містяться в протоколі огляду предмету від 01.06.2022 та дослідженим відеозаписом підтверджується, що на диску мається відеозапис з назвою «20220601_152946».

При дослідженні відеофайлу «20220601_152946» встановлено такі обставини: в приміщенні кабінету заступник командира ІНФОРМАЦІЯ_4 по роботі з особовим складом капітан ОСОБА_7 01 червня о 15 год. 29 хв. віддав лейтенанту ОСОБА_13 усний наказ прибути до розташування бойових порядків вказаного підрозділу в районі населеного пункту АДРЕСА_4 та приступити до виконання своїх військових обов`язків. Потім ОСОБА_7 запитав ОСОБА_13 : «Ви готові виконати наказ?». ОСОБА_13 відповів: «Від наказу не відмовляюсь, але відмовляюсь від 9-го батальйону і виконувати там бойові завдання. Бойові завдання буду виконувати в інших батальйонах чи бригадах після проходження ВЛК». Після чого ОСОБА_13 був затриманий.

З копії посвідчення офіцера НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 вбачається, що вказана особа проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 з 01.03.2022 р. в посаді заступника командира по роботі з особовим складом.

З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1 від 01.03.2022 р. вбачається, що старший лейтенант ОСОБА_6 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 з 01.03.2022 р. в посаді заступника командира по роботі з особовим складом

З копії посвідчення офіцера НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 вбачається, що вказана особа проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 з 01.03.2022 р. в посаді командира стрілецького взводу стрілецької роти.

З довідки № 1372 від 09.06.2022 р. військово - лікарської комісії військової частини НОМЕР_5 вбачається, що 09.06.2022 р. проведений медичний огляд ОСОБА_5 в результаті якого встановлений діагноз короткозорість 5,0 Д обох очей, який не пов`язаний з проходженням військової служби. Висновок комісії - придатний до військової служби.

З листа командира військової частини НОМЕР_1 від 12.06.2022 р. № 267 вбачається, що до медичного підрозділу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 не звертався. В район виконання завдань ОСОБА_5 прибув 11.05.2022 р. де у період до 20.05.2022 р. виконував завдання за призначенням на визначеному напрямку, а отже проходив інструктажі стосовно правил поводження зі зброєю та приймав безпосередню участь у бойових зіткненнях. Розпорядок дня військовослужбовців, які залучені до виконання завдань за призначенням у районі виконання завдань є ненормованим та регулюється під керівництвом прямих та безпосередніх командирів. Скарг, заяв, звернень від ОСОБА_5 до ОСОБА_6 щодо стану здоров`я, конфліктів, нестатутних відносин не надходило;

З листа командира військової частини НОМЕР_1 від 12.06.2022 р. № 268 з якого вбачається, що вчинення непокори ОСОБА_5 дійсно мало місце в умовах воєнного стану. Наказ віддавався ОСОБА_6 01.06.2022 р. усно на території н.п. Бахмут. Наказ виконаний не був у зв`язку з відкритою відмовою ОСОБА_5 . Підстав виконувати цей наказ у ОСОБА_5 не було. Наказ ОСОБА_6 був законним та можливим для виконання. Призначенням військовослужбовців на відповідні посади займається кадровий орган відповідно до мобілізаційної потреби. Заступник командира військової частини по роботі з особовим складом є прямим начальником для усього особового складу військової частини. В діях ОСОБА_5 вбачається посягання на встановлений порядок підлеглості, військової честі і породження неорганізованості та безладдя у військовій частині.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

З показань обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з повідомлення від 01.06.2022 р. № 393 про вчинення кримінального правопорушення, з копії посвідчення офіцера НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , з довідки № 1372 від 09.06.2022 р. військово - лікарської комісії військової частини НОМЕР_5 , з листів командира військової частини НОМЕР_1 від 12.06.2022 р. № 267 та № 268 судом встановлено, що станом на 01 червня 2022 р. обвинувачений ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в посаді командира стрілецького взводу стрілецької роти.

З показань обвинуваченого ОСОБА_5 (який поясняв під час допиту, що на шикуванні ОСОБА_7 представили як командира), свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , з копії посвідчення офіцера НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , з листа командира військової частини НОМЕР_1 від 12.06.2022 р. № 268, з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1 від 01.03.2022 р. судом встановлено, що станом на 01 червня 2022 р. ОСОБА_6 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в посаді заступника командира по роботі з особовим складом.

Таким чином, в силу вимог ст. 72 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», станом на 01 червня 2022 р. заступник командира по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_6 був прямим начальником командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_5 ..

З показань обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 з 12 травня 2022 р. перебував у зоні бойових дій, в тому числі з 14 травня 2022 р. в районі населеного пункту Тошківка Луганської області.

При цьому під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював законність наказу про направлення його у зону бойових дій, в тому числі і в район населеного пункту Тошківка Луганської області.

З показань обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 22 травня 2022 р. залишив бойові позиції в районі населеного пункту Тошківка Луганської області.

З показань обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , повідомлення від 01.06.2022 р. № 393 про вчинення кримінального правопорушення, протоколу огляду предмету від 01.06.2022, з відеозапису з назвою «20220601_152946» судом встановлено, що 01 червня 2022 року у службовому кабінеті № 19 Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Сибірцева, 168 заступника командира по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_6 віддав обвинуваченому ОСОБА_5 усний наказ прибути до розташування бойових порядків ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_4 та приступити до виконання своїх військових обов`язків. Виконувати цей наказ обвинувачений ОСОБА_5 відмовився поясняючи це тим, що він відмовляється від 9-го батальйону і виконувати там бойові завдання, а бойові завдання він бажав виконувати в інших батальйонах чи бригадах після проходження ВЛК.

Відданий капітаном ОСОБА_6 . ОСОБА_5 усний наказ прибути до розташування бойових порядків ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 в район населеного пункту АДРЕСА_4 та приступити до виконання своїх військових обов`язків відповідає вимогам ст.ст. 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35 - 37, 127, 128 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст. 3, 4, 6 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», а тому є законним.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався: з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022; з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022; з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022.

Таким чином станом на 01 червня 2022 р. в України був введений воєнний стан.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

В якості доказів стороною обвинувачення суду надані копії наступних документів: витягу з наказу № 1 від 01.03.2022 р. командира військовій частині НОМЕР_1 ; витягу з наказу № 102 від 17.05.2022 р. командира оперативно - тактичного угрупування «Північ»; витягу з бойового розпорядження командира ІНФОРМАЦІЯ_5 № 328/22дск.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Оскільки суду надані копії документів, то суд визнає вказані копії документів недопустимими доказами та не приймає їх до уваги.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та щодо підстав відмови виконувати наказ начальника суд оцінює критично, вважає їх неправдивими та такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки його показання повністю спростовуються показаннями свідків та сукупністю досліджених письмових доказів у кримінальному провадженні.

Так, під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав пояснення, зокрема, що він не відмовлявся від виконання наказу та прохав надати йому можливість пройти ВЛК. Під час вступу на військову службу (станом на 28.02.2022 р.) обвинувачений мав проблеми зі здоров`ям. Зараз у нього постійно болить голова та взагалі не чує на ліве вухо. В наданих суду документах є підтвердження його контузії та знаходження його на обліку лікаря.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 вважав, що він не відмовлявся від отриманого наказу начальника та прохав надати йому можливість пройти ВЛК оскільки він мав проблеми зі здоров`ям.

З відеофайлу «20220601_152946» вбачається, що після оголошення капітаном Бронніковим обвинуваченому ОСОБА_5 усного наказу прибути до розташування бойових порядків вказаного підрозділу в районі населеного пункту Воронове ОСОБА_5 відповів, що «Від наказу не відмовляюсь, але відмовляюсь від 9-го батальйону і виконувати там бойові завдання. Бойові завдання буду виконувати в інших батальйонах чи бригадах після проходження ВЛК».

Отже, фактично обвинувачений ОСОБА_5 , хоча і повідомив капітану ОСОБА_7 , що не відмовляється від виконання наказу, але подальші його пояснення щодо відмови виконувати бойові завдання в 9-ому батальйоні свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від виконання наказу начальника.

Суд звертає увагу на те, що чинне законодавство України не наділяє військовослужбовця правом на власний розсуд відмовитись проходити військову службу в певному підрозділі військової частин. При цьому, положення ст.ст. 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35 - 37, 127, 128 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст. 3, 4, 6 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» зобов`язують військовослужбовця виконувати законний наказ начальника.

Факт відмови обвинуваченого ОСОБА_5 від наказу начальника також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , повідомленням від 01.06.2022 р. № 393 про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду предмету від 01.06.2022 р.

Отже, показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо того, що він не відмовлявся від виконання наказу начальника суд не приймає до уваги оскільки ці показання спростовуються дослідженими судом доказами.

Щодо посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на стан його здоров`я суд зазначає наступне.

Так, з відеофайлу «20220601_152946» вбачається, що після отримання усного наказу начальника обвинувачений ОСОБА_5 відповів, зокрема, що виконувати бойові завдання буде в іншому підрозділі після проходження ВЛК. При цьому обвинувачений не пояснив начальнику у зв`язку з якими розладами здоров`я необхідно проходити медичний огляд ВЛК.

Під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_5 надав показання, що під час вступу на військову службу (станом на 28.02.2022 р.) він мав проблеми зі здоров`ям. Зараз у нього постійно болить голова та взагалі не чує на ліве вухо.

З довідки № 1372 від 09.06.2022 р. військово - лікарської комісії військової частини НОМЕР_5 вбачається, що 09.06.2022 р. проведений медичний огляд ОСОБА_5 в результаті якого встановлений діагноз короткозорість 5,0 Д обох очей, який не пов`язаний з проходженням військової служби. Висновок комісії - придатний до військової служби.

Отже, показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо наявності у нього на початок вступу на військову службу проблем зі здоров`ям (а саме із зором) підтверджується довідкою № 1372 від 09.06.2022 р. військово - лікарської комісії військової частини НОМЕР_5 .

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 інших захворювань під час медичного огляду ВЛК не виявлено та за висновком ВЛК він придатний до військової служби.

Отже, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 станом на день отримання усного наказу командира (01 червня 2022 р.) не мав захворювань, які б заважали йому проходити військову службу. Відповідно його відмова виконати наказ начальника, з посиланням на стан здоров`я, є безпідставною.

Суд не приймає до уваги надані стороною захисту докази (медична карта амбулаторного хворого № 1171373 оформлена на ім`я ОСОБА_5 (з вкладеними в неї документами: аналіз сечі загальний № 16 від 04.10.2022 р., клінічний аналіз крові № 17 від 04.10.2022 р., аналіз крові № 17 на холестерин, глюкозу від 04.10.2022 р., два листки з рукописними записами, електронне направлення 7144-6911-6822-5601 від 05.10.2022 р. ОСОБА_5 на масаж вздовж хребта, направлення ОСОБА_5 в маніпуляцій ний кабінет, результати огляду № 56981936 ОСОБА_5 , електронне направлення 9209-1513-5631-3045 від 29.07.2022 р. ОСОБА_5 на консультацію ЛОРа, електронне направлення 8371-4026-3340-7761 від 29.07.2022 р. ОСОБА_5 на консультацію офтальмолога) та медична карта амбулаторного хворого № НОМЕР_6 оформлена на ім`я ОСОБА_5 ; медична карта амбулаторного хворого від 09.08.2022 р., консультативний висновок спеціаліста (лікаря офтальмолога) від 10.08.22 р., консультативний висновок спеціаліста (лікаря лор) від 10.08.22 р., аудіограма № 1338 від 10.08.22 р., консультативний висновок спеціаліста (лікаря сурдолога) від 23.08.22 р., консультативний висновок спеціаліста (лікаря окуліста) від 28.06.23 р., консультативний висновок спеціаліста (лікаря невропатолога) від 05.10.22 р., консультативний висновок спеціаліста (лікаря сурдолога) від 28.06.23 р., аудіограма № 1319 від 28.06.23 р) оскільки вони є неналежними доказами. Само по собі звернення обвинуваченого до лікарів як до, так і після 01 червня 2022 р. та призначення йому лікування цими лікарями не підтверджує того, що наявні в обвинуваченого захворювання: існували станом на 01 червня 2022 р.; виникли під час проходження обвинуваченим військової служби; перешкоджали йому виконати наказ начальника.

В якості доказів стороною захисту суду надані копії наступних документів: витяг з мережі інтернет щодо ІНФОРМАЦІЯ_4; витяг з мережі інтернет щодо ІНФОРМАЦІЯ_6; витяг з мережі інтернет щодо карти бойових дій станом на 01.06.2022 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Оскільки суду надані копії документів, то суд визнає вказані копії документів недопустимими доказами та не приймає їх до уваги.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України вищевказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом, підтверджується показаннями обвинуваченого, свідків, а також сукупністю досліджених письмових доказів у кримінальному провадженні.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_5 ..

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, в умовах воєнного стану.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, одружений, утриманців не має.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за санкцією ч. 4 ст. 402 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, яке є необхідними та достатніми покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, на підставі ст. 54 КК України суд, з урахуванням вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину, в умовах воєнного стану, під час несення ним військової служби, вважає за доцільне як додаткове покарання позбавити останнього військового звання «лейтенант».

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, із застосуванням положень ст. 75 КК України, суд дійшов наступного.

Системне тлумачення норм ст. 75 КК України дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання.

Водночас, з огляду на положення ст.75 КК України законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, але й інші обставини справи.

При цьому, оскільки покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, застосування ст.75 КК України при визначенні покарання за вчинення кримінальних правопорушень указаної категорії в теперішніх умовах є неприпустимим.

Тобто, звільнення осіб від відбування покарання з випробуванням військовослужбовця за самовільне залишення військової частини в умовах воєнного стану не лише не сприятиме запобіганню вчиненню нових злочинів іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності за відмову від виконання наказів командирів, а також відмову від захисту Батьківщини. Вказане свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину, оскільки може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого, засудженого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відсутність належного реагування держави, зокрема суду під час призначення покарання за вчинення військовослужбовцями кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби під час дій військового стану (збройної агресії та повномасштабного вторгнення збройних сил Російської Федерації на територію України) нівелює визначену ст.ст. 50, 65 КК України мету призначення покарання та може призвести до збільшення рівня злочинності у військах, зниження рівня дисципліни та підриву боєготовності військових підрозділів, неспроможності забезпечення командуванням військових частин належного виконання завдань з оборони держави, захисту незалежності та територіальної цілісності України, що призводить до порушення прав та інтересів суспільства в цілому та держави.

На переконання суду застосування до військовослужбовців інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з ухиленням від військової служби в умовах воєнного стану, не сприяє підтриманню належної боєздатності та рівня військової дисципліни Збройних сил України, попередженню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими військовослужбовцями.

Таким чином, суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, вважає за не можливе звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 02 червня 2022 р. був затриманий (про що свідчить протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02 червня 2022 р.).

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2022 р. щодо ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 28 липня 2022 р..

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 р. було відмовлено прокурору у продовженні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до нього застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Час тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою (з 02 червня 2022 р. по 27 липня 2022 р.) слід зарахувати у строк відбуття ним покарання за цим вироком із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 54 КК України за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, як додаткове покарання позбавити ОСОБА_5 військового звання «лейтенант».

Початок строку відбування ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі відраховувати з часу його добровільного з`явлення до установи виконання покарань для відбування покарання, або з часу його затримання в порядку виконання вироку.

Зарахувати у строк відбуття ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, призначеного за цим вироком, час тримання його під вартою (з 02 червня 2022 р. по 27 липня 2022 р.) із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Покарання у виді позбавлення ОСОБА_5 військового звання виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 у виді позбавленням військового звання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: диск DVD-R, який є додатком до протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 01.06.2022 р., - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1