БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/914/24
Провадження № 1-кс/497/331/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

18.04.24 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000231, відомості щодо якого 16.04.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками ч.2 ст.263 КК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий стверджує, що в період часу з 16:41 по 16:52 годину 16 квітня 2024 року, на території блок посту, за адресою: АДРЕСА_1 проведено огляд місця події за участю ОСОБА_5 .

В ході огляду місця події на території блок посту виявлено предмет схожий на кастет. Присутній при огляді ОСОБА_5 , пояснив, що виявлений предмет являється кастетом який він самостійно виготовив та в подальшому носив при собі в кишені своїх брюк для самозахисту.

У зв`язку з тим, що виявлений в ході огляду предмет зовні нагадує кастет, який являється холодною зброєю та підлягає обов`язковому вилученню з незаконного обігу, а також може являтися предметом кримінального правопорушення у досудовому розслідуванні, прийнято рішення про вилучення у ОСОБА_5 вищевказаного предмета.

Накласти арешт на вищевказане вилучене майно необхідно з метою забезпечення досудового розслідування, збереження речових доказів, проведення по ним необхідних експертних досліджень.

Окрім того зміст і призначення закріпленої у статті 263 КК України кримінально-правової заборони полягає насамперед у захисті суспільства й держави від найтяжчих насильницьких злочинів, умови для вчинення яких створює неконтрольований обіг зброї.

З огляду на викладене, поводження з холодною зброєю як предметом, пов`язаним із підвищеними ризиками, вимагає державного регулювання у спеціально дозвільний спосіб.

З метою проведення повного, всебічного досудового розслідування, встановлення істини в кримінальному провадженні, слідчий наполягає на здійсненні арешту вищевказаного вилученого майна.

В судове засідання:

-слідчий не прибула, подала заяву якою підтримала клопотання та судовий розгляд просила здійснити у її відсутність (а.с.25);

-особа, у якої вилучено майно ОСОБА_5 не прибув, просив розглянути клопотання у його відсутність, про що надав відповідну заяву (а.с.24).

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

16 квітня 2024 року об 16:09 годин до чергової частини Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від поліцейського сектору реагування патрульної поліції Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про те, що 16 квітня 2024 року на території блок посту за адресою: АДРЕСА_1 , зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час поверхневої перевірки проведеної у порядку ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію» виявлено предмет схожий на кастет (а.с.12).

За даним фактом слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області розпочато кримінальне провадження № 0000231 відомості щодо якого 16 квітня 2024 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за правовою кваліфікацією: носіння, виготовлення кастетів без передбаченого законом дозволу (а.с.7).

Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури (а.с.10).

При виїзді на місце події СОГ, в період часу з 16:41 по 16:52 годину 16 квітня 2024 року, на території блок посту, за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим проведено огляд місця події за участю ОСОБА_5 , під час якого на території блок посту виявлено предмет схожий на кастет. Даний предмет у вигляді саморобного кастету, слідчим було упаковано в сейф пакет №PSP 224378 та вилучено (а.с.13-14).

Особа, у якої вилучено майно ОСОБА_5 пояснив, що виявлений предмет являється кастетом який він самостійно виготовив та в подальшому носив при собі в кишені своїх брюк для самозахисту (а.с.15-16).

Постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області 17.04.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с.21-23).

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту тимчасово вилученого майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

За змістом ст. 170 КПК України […] арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обмеження права власності на тимчасово вилучені транспортні засоби, є розумною та спів розмірною завданню кримінального провадження, перед усім захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Враховуючи, що накладення арешту на тимчасово вилучений транспортний засіб необхідне задля забезпечення кримінального провадження, а відтак є цілком розумним та спів розмірним засобом забезпечення кримінального провадження його завданню та не порушує права й законні інтереси власника майна.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так згідно протоколу огляду місця події від 16.04.2024 року слідчим вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні (а.с.1-2), та у самому протоколі (а.с.13-14), на яке слідчий просить накласти арешт.

Клопотання про арешт вилученого майна складено 17.04.2024 року (а.с.1), тоді ж погоджено з прокурором та передано до канцелярії суду, що підтверджується вхідним номером на супровідному листі (а.с.26).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

З огляду на викладене, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Таким чином, існують достатні обставини, які підтверджують, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, призведе до приховування та/або зникнення речових доказів, наявних в ньому, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

Щодо позбавлення права відчуження.

В прохальній частині клопотання слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на тимчасово вилучене майно, позбавивши власника, в тому числі, права відчуження.

Так, відчуженням є перехід прав власності від однієї особи до іншої.

Відчуження передусім пов`язано з переходом прав від одного суб`єкта до іншого, і не може детермінуватися виключно як передавання речі, майна, оскільки майно може бути передано в оренду, користування при збереженні права власності за власником, а не користувачем.

При цьому варто враховувати, що акт відчуження в правовому аспекті повинен мати чітко визначену мету фактичного передання речі одразу або в майбутньому (у натурі).

Відчуження проводиться головним чином по волі первинного власника на основі договору з набувачем майна або на підставі рішення суду в примусовому порядку (конфіскація).

Відчужене майно може здійснюватися на основі договору або в примусовому порядку (наприклад, реквізиція майна у власника). Відчуження майна пов`язано з припиненням права власності.

В даному випадку тимчасово вилученим майном є саморобний кастет, обіг якого заборонено, та підлягає обов`язковому влученню, та ніяким чином не може бути відчужений.

Таким чином, існують достатні обставини, які підтверджують, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, призведе до приховування та/або зникнення речових доказів, наявних в ньому, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та здійснити арешт вищевказаного тимчасово вилученого майна, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Тому, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене майно на підставі протоколу огляду місця події від 16.04.2024 року: блок посту за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного за участю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000231 від 16.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, шляхом позбавлення права розпорядження та користування, а саме на предмет зовні схожий на кастет, поміщений до сейф пакету № PSP 1224378.

Вилучене майно передати на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1