ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1995/24 Справа № 210/1155/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м.Кривий Ріг

12.06.2024р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з ДУ «Криворізька ВК № 80» Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.04.2024р., якою задоволено клопотання начальника ДУ «Криворізька ВК № 80» та звільнено засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в ДУ «Криворізька ВК № 80» Дніпропетровської області, умовно-достроково із місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання один рік дев`ять місяців 20 днів

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого

(в режимі ВКЗ з ДУ «Криворізька ВК № 80») ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.04.2024р. задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржено прокурором в апеляційному порядку, який в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана ухвалу суду упереджена та необґрунтована, оскільки засудженим не доведено свого виправлення, засуджений відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину за ч. 2 ст. 307 КК України, що потребує більш ретельного вивчення відомостей про його особу та його поведінки за весь час відбування покарання;

- вказує, що засуджений за час відбування покарання працював лише чотири місці, а три заохочення є неналежним підтвердженням його виправлення у розумінні вимог ст. 81 КК України та ч. 3 ст. 107 КВК України;

- прохає оскаржувану ухвалу скасувати, клопотання начальника ДУ «Криворізька ВК № 80» про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав доводи поданої апеляційної скарги, прохав її задовольнити, позицію засудженого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прохав ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що після дослідження відомостей про особу засудженого та умови відбутого ним покарання суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Свої висновки суд першої інстанції обґрунтував тим, що згідно характеристики за час відбування покарання в ДУ «КВП (№80)» засуджений не має дисциплінарних стягнень. Не має друзів та спілкування, в якому підтримують прокримінальні настанови та спосіб життя. Є друзі та соціальні контакти. Має стабільні зв`язки з рідними та близькими. Бере активну участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками.

Засуджений за весь час відбування покарання стягнень не має, має 3 заохочення в 2022, 2023, 2024роках.

Відповідно до комісійного висновку від 23.01.2024р. щодо ступеня виправлення засудженого із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений набрав 80 балів з мінімально необхідних 65, тому вважається таким, що довів своє виправлення.

Також судом першої інстанції було встановлено, що в 2023р. засуджений залучався до праці.

Суд апеляційної інстанції дослідивши підстави, на які послався суд першої інстанції при задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення, не може погодитись з ними за таких підстав.

Відповідно до вимог діючого КК України передбачена можливість окремій категорії засуджених повністю або частково звільнитися від подальшого відбування покарання після відбуття ними частини строку покарання.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Частини 2 та 3 ст. 81 КК України, передбачають дві основні підстави, при наявності яких у засудженого виникає право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Перша підстава - це фактичне відбуття засудженим певної частини строку покарання. Частиною 3 ст. 81 КК України передбачено співвідношення частини покарання, яку потрібно відбути засудженому до тяжкості злочину, який він вчинив.

Друга підстава визначена ч. 2 ст. 81 КК України відповідно до якої умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, судом апеляційної інстанції, досліджуючи відомості про особу засудженого встановлено, що засуджений за час відбування покарання має три заохочення, та немає стягнень.

(а.с. 7)

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи наведене, слід зазначити, що під «сумлінною поведінкою» слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявність заохочень та відсутності стягнень; участь у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого під час відбування ним покарання. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що засуджений за час відбування покарання має три заохочення, 14.10.2022р., 17.04.2023р., 11.01.2024р., тобто по одному заохоченню на рік.

Відповідно до довідки про доходи (а.с. 18), засуджений працював чотири місяці в 2023р., відомості про працю решту 2023р. та на протязі 2022р. та 20224р. відсутні.

Таким чином суд апеляційної інстанції після аналізу поведінки засудженого та сукупності фактичних обставин відбування ним покарання не встановив, що засуджений має стабільну та постійну позитивну, а головне системну поведінку, у зв`язку з чим не може погодитись із висновками суду першої інстанції, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

На думку суду апеляційної інстанції, відсутність у засудженого стягнень за час відбування покарання, та наявність трьох заохочень, звісно свідчать про позитивну динаміку на шляху до його виправлення за вчинення тяжкого злочину, проте, на думку суду апеляційної інстанції, такі відомості не є істотними та системними, мають одиничний характер - засуджений заохочувався один раз на рік за час відбування покарання, також засуджений має заборгованість на користь Дніпропетровського НДЕКЦ-4 у сумі 710,30грн. та 1256,8 грн., проте постанова про звернення стягнень на доходи боржника не надходила.

Як слушно наголосив прокурор в апеляційній скарзі, належна поведінка засудженого, утримання ліжка, приліжкової території у належному стані, загальна поведінка в установі відбування покарання є його обов`язком відповідно до вимог КВК України. Крім виконання режиму відбування покарання засуджений має проявляти прагнення до змін та сумлінність відповідно до вимог ст. 81 КК України.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки сукупність усіх чинників, які досліджені судом апеляційної, при розгляді апеляційної скарги прокурора, не відповідають принципам законності у разі задоволення клопотання адміністрації установи про застосування УДО щодо засудженого .

Таким чином доводи апеляційної скарги прокурора, що оскаржувана ухвала упереджена та необґрунтована, оскільки засудженим не доведено свого виправлення, засуджений відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину за ч. 2 ст. 307 КК України, що потребує більш ретельного вивчення відомостей про його особу та його поведінки за весь час відбування покарання, що засуджений за час відбування покарання працював лише чотири місці, а три заохочення є неналежним підтвердження його виправлення у розумінні вимог ст. 81 КК України та ч. 3 ст. 107 КВК України, є слушними та підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню із постановленням нової ухвали.

З огляду на викладене вище, та керуючись ст.ст. 81, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.04.2024р., якою задоволено клопотання начальника ДУ «Криворізька ВК № 80» та звільнено засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання в ДУ «Криворізька ВК № 80» Дніпропетровської області, умовно-достроково із місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання один рік дев`ять місяців 20 днів задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.04.2024р., якою задоволено клопотання начальника ДУ «Криворізька ВК № 80» та звільнено засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання в ДУ «Криворізька ВК № 80» Дніпропетровської області, умовно-достроково із місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання один рік дев`ять місяців 20 днів скасувати.

Клопотання начальника ДУ «Криворізька ВК № 80» про звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в ДУ «Криворізька ВК № 80» Дніпропетровської області, умовно-достроково із місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді