Справа № 573/1238/24
Номер провадження 1-кп/573/152/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Сумської області, Білопільського району, с. Москаленки, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, з базовою середньою освітою, непрацюючого, у лікаря нарколога, психіатра на обліку не перебуває, згідно зі ст. 89 КК України раніше несудимого,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Наприкінці травня 2024 року (точної дати під час досудового розслідування не встановлено) у вечірній час ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив вчинити таємне викрадення дерев`яних дошок з дерев`яної кладки, розташованої на Смирнівському ставку у АДРЕСА_1 за координатами 51.07023, 34.24498.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на незаконне збагачення чужим майном, ОСОБА_4 взяв вдома цвяходер та пішов на берег Смирнівського ставка до дерев`яної кладки, яку побудував ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої дії, користуючись тим, що власника майна та сторонніх осіб на той час поруч не було, діючи таємно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, шляхом вільного доступу, за допомогою цвяходера ОСОБА_4 зірвав з кладки 4 дошки розмірами 270х20х4 см кожна (вартістю 325 грн 92 коп.) та 3 дошки розмірами 250х20х4 см, 202х20х3,5 см, 250х13,5х4 см (вартістю 75 грн. 45 коп, 52 грн. 81 коп., 50 грн. 92 коп. відповідно), та переніс їх до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , чим отримав реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи ринкова вартість вказаних вище дошок становить 505 грн 10 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 505 грн 10 коп.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та дав покази, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема, показав, що він проживає за вказаною вище адресою та часто буває на ОСОБА_6 ставку, де бачив дерев`яну кладку. Наприкінці травня 2024 року, точної дати не пам`ятає, він вирішив викрасти з кладки дошки, для чого взяв цвяходер і у вечірній час пішов на ставок. Переконавшись, що його ніхто не бачить, він зірвав з кладки 7 дошок і відніс їх додому.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання скарги не надходили. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину. Обставин, що обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.

Також суд враховує думку потерпілого, який при призначення покарання покладається на розсуд суду.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених вище обставин і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі без ізоляції його від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім для того, щоб він довів своє виправлення.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався.

З обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 1514 грн 56 коп. за проведення експертизи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на речові докази, необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 1514 грн 56 коп.

Скасувати арешт 7 дошок, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 06.06.2024.

Речові докази: 3 дошки розмірами 250х20х4 см, 202х20х3,5 см, 250х13,5х4 см і 4 дошки розмірами 270х20х4 см, які зберігаються в ОСОБА_5 , залишити останньому.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя