КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 3-зв/824/33/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г. М., розглянувши заяву представника Енергетичної митниці - Холодкової Олени Сергіївни про відвід судді Дриги А. М. в справі за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Токменка Володимира Віталійовича на постанову Подільського районного суду Київської області від 28 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

встановив:

Постановою Подільського районного суду Київської області від 28 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 50 відсотків товару у розмірі 203 522, 92 грн.

На вказану постанову суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Токменко В. В. подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2024 вказану справу призначено судді-доповідачу Дризі А. М.

27.05.2024 представник Енергетичної митниці - Холодкова О. С. подала до Київського апеляційного суду заяву про відвід судді Дриги А. М.

Заява обґрунтована тим, що у після прийняття справи суддею до розгляду у Енергетичної митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді щодо справ про порушення митних правил, порушених саме Енергетичною митницею.

Так, справа за унікальним номером №758/12511/23 вже була розглянута Київським апеляційним судом та постановою від 10 квітня 2024 року постанову Подільського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року було залишено без змін.

Прийнявши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Токменка В. В. в даній справі, суддя Дрига А. М. діяв всупереч ст. 129, 129-1 Конституції України.

Крім цього, про упередженість судді до справ про адміністративні правопорушення, порушених Енергетичною митницею, свідчить також те, як розглядалась апеляційна скарга Енергетичної митниці по справі № 758/12696/23.

Так, Подільським районним судом м. Києва провадження у вказаній справі було закрито через сплив строків притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, по суті справа не розглядалась.

Під час розгляду апеляційної скарги Енергетичної митниці, суддею Дригою А. М. обставини справи про порушення митних прав не розглядались, їм не була надана належна оцінка, що підтверджується самою постановою. В тексті постанови суддя робить висновок про те, що склад правопорушення полягає в умисному переміщенні товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документу, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Чому зроблено такий висновок невідомо.

В жодному документі, які знаходились в матеріалах справи, такої об`єктивної сторони не зазначено.

Об`єктивна сторона правопорушення по справі № 758/12696/23 була визначена, як передбачено ч. 1 ст. 483 МК України, а саме : переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Вказані обставини викликають сумнів у неупередженості судді Дриги А. М. до справ, які порушені Енергетичною митницею.

Заява про відвід не містить клопотання про проведення її розгляду за участі представника Енергетичної митниці.

Заява про відвід судді ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом (ч.1 ст.7 цього Закону).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішення питання про відвід судді не врегульовано.

За таких підстав за аналогією закону суд застосовує положення Кримінально-процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, суд дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що судді Дрига А. М. при розгляді справи виявляв особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Із заявипредставника Енергетичної митниці О. Холодкової вбачається, що в ній викладено незгоду із прийнятим за участю судді Дриги А. М. судового рішення в іншій справі, що саме по собі не є доказом упередженості чи необ`єктивності судді та не може бути підставою для відводу.

Посилання в заяві про відвід на те, що постанова в даній справі вже була предметом апеляційного розгляду, є необґрунтованим.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року у складі судді Кафідової О. В. (єдиний унікальний номер судової справи: 758/12511/23) залишено без змін постанову Подільського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року.

В даній справі предметом апеляційного розгляду є постанова Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2024 року ( єдиний унікальний номер судової справи : 758/14894/23), яка в апеляційному порядку не переглядалась.

Отже, передбачені законом підстави для відводу судді відсутні, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте у цій справі всі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, які не знайшли свого об`єктивного обґрунтування, що могли б бути добросовісно сприйняті та оцінені судом.

За таких обставин заява про відвід судді ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.501 МК України

постановив:

Заяву представника Енергетичної митниці - ОСОБА_4 про відвід судді Дриги А. М. в справі за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Токменка Володимира Віталійовича на постанову Подільського районного суду Київської області від 28 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк