Справа № 214/4333/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000181 від 14.04.2024 рокущодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, який працює механіком виробництва ПП «ЗВГ», неодружений, дітей немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 підозрюється в тому, що він, в серпні 2023 року, більш точний час не встановлений, діючи умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, придбав для подальшого використання посвідчення водія серії НОМЕР_1 , із фотозображенням ОСОБА_3 .

13.04.2024 року приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом скутером «Файтер» реєстраційний номер НОМЕР_2 , шасі/рама № НОМЕР_3 , був зупинений по вулиці Волонтерів, біля будинку АДРЕСА_3 . Поліцейський інспектор взводу №3 роти АДРЕСА_4 ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_4 на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинив транспортний засіб та пред`явив вимогу ОСОБА_3 про надання документів, а саме посвідчення водія. ОСОБА_3 маючи намір на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправний характери своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18.08.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , яке згідно з висновком експерта №СЕ-19/104-24/16005-ДД від 16.04.2024 року не відповідає за способом виготовлення та наявністю захисних елементів встановленого зразку (бланкам посвідчень водія, виготовленими на підприємстві ПК «Україна»). Ознак внесення змін до первинного змісту наданого посвідчення водія не виявлено.

Крім того, відповідно до бази даних Єдиного державного реєстру МВС інформація щодо видачі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.4 ст.358 КК України за ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, який складений 10.05.2024 року процесуальним керівником прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім того, згідно з заявою ОСОБА_3 від 10.05.2024 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. Також, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (том 1 а.с.8).

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визнається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.40).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий (том 2 а.с.38); за медичною допомогою до лікаря-нарколога та до лікаря-психіатра не звертався (том 2 а.с.39, 40); за місцем роботи характеризується позитивно (том 2 а.с.41); за місцем проживання характеризується посередньо (том 2 а.с.42).

При призначенні покарання суд враховує, що у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у виді штрафу, в розмірі, передбаченому санкцією статті.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи №СЕ-19/104-24/16005-ДД від 16.04.2024 року в розмірі 1893 грн. 20 коп. (том 2 а.с.17).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази:

- спеціальний пакет експертної служби МВС України, в якому знаходиться бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 18.08.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження (том 2 а.с.22, 23);

- компакт-диск DVD+R марки «Axent» 120 min/4.7 GB, 16х, з копіями відеозаписів з бодікамер співробітників екіпажу полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області 13.04.2024 року, на яких зафіксовані події за участю ОСОБА_3 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження (том 2 а.с.34, 35).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи №СЕ-19/104-24/16005-ДД від 16.04.2024 року в сумі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 коп. (том 2 а.с.17).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1