Справа № 951/140/24
Провадження №1-кп/951/30/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області клопотання прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

у с т а н о в и в:

14.02.2024 прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувсь до суду із клопотанням, в якому просить звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018), на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання підтримав подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та просив таке задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечили щодо задоволення поданого клопотання та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Представник потерпілого у підготовче судове засідання не з`явився.

08.03.2024 поштовим зв`язком на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої представник Управління соціального захисту населення Тернопільської військової державної адміністрації ОСОБА_6 не заперечує щодо закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , так як зайво нараховану суму допомоги в розмірі 11 090,00 грн останнім повністю повернуто. Крім того, просив здійснювати розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд установив наступне.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки : три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, подія кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , мала місце у червні 2020 року, тож з часу вчинення ним кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло більш як 3 роки, що є підставою для звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Дане кримінальне провадження на досудовому розслідуванні не зупинялось, тому відповідний перебіг строку давності не переривався та не зупинявся у встановленому законом порядку.

Верховний Суд у постанові від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к зробив висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже суд вважає, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 49 КК України для звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 100, 284 - 288, 314, 372, 376 КПК України

постановив:

задовольнити клопотання прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018), на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 січня 2024 року за № 0000004 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

- оригінал заяви ОСОБА_4 про призначення йому допомоги на дітей як фізичній особі-підприємцю, який обрав спрощену систему оподаткування і належить до першої або другої групи платників єдиного податку повернути Управлінню соціального захисту населення Тернопільської районної військової адміністрації.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_1