Справа № 953/606/23
н/п 1-кс/953/3188/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження №0000060 від 11.01.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Вишнівка, Куп`янського району Харківської області, громадянину України, не одруженому, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000060 від 11.01.2023, про обрання підозрюваному громадянину України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 11.01.2023, в якому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.02.2022 Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24.02.2022 о 05 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

В подальшому, збройними силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, виконано пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах і складах ЗС України, а також підрозділах ЗСУ та інших військових формуваннях, після чого РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави України.

Цього ж дня, 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.

В результаті вчинення вказаних дій військовими формуванням держави-агресора РФ, відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, в період з 24.02.2022 по 09.09.2022 було тимчасово окуповано м. Куп`янськ Харківської області.

В подальшому, у період окупації, на території Куп`янського району представники держави-агресора рф, створили незаконні органи влади та встановили окупаційний режим, для підтримки якого, створено незаконні правоохоронні органи, серед яких т.зв. Управління внутрішніх справ Військово-Цивільної адміністрації Харківської області (мовою оригіналу: «Управление внутренних дел военно-гражданской администрации Харьковской области»), положення про яке, було затверджене указом т.зв. голови ВЦА Харківської області ОСОБА_9 під №УГ-28/22 від 05.07.2022.

Слідством встановлено, що у період не пізніше 05.07.2022, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Куп`янськ Харківської області, усвідомлюючи, що він є громадянином України, але не маючи патріотичних переконань, у ситуації, що склалася, керуючись антидержавницькими мотивами, оцінивши обстановку в умовах тимчасової окупації, за відсутності фізичного чи психологічного впливу з боку представників держави-агресора вирішив стати на шлях скоєння протиправної діяльності проти основ національної безпеки України та зайняти посаду в незаконному правоохоронному органі т.зв. Управлінні внутрішніх справ Військово-Цивільної адміністрації Харківської області (мовою оригіналу: Управлении Внутренних дел Военно-Гражданской Администрации Харьковской области»).

З метою реалізації свого злочинного умислу, маючи на меті зайняття посади поліцейського взводу патрульної служби в незаконно створеному правоохоронному органі, перебуваючи в м. Куп`янськ Харківської області, діючи умисно та добровільно, ОСОБА_7 , у період не пізніше 05.07.2022, власноручно підготував та подав до т.зв. Управління внутрішніх справ Військово-Цивільної адміністрації Харківської області, яке було розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , необхідні для цього документи, серед яких: заява (без дати) ОСОБА_7 на ім`я Голови ВЦА Харківської області ОСОБА_9 з проханням прийняти на посаду поліцейського взводу патрульної служби УВС ВЦА Харківської області (мовою оригіналу: «Полицейского взвода патрульной службы УВД ВГА Харьковской области»). Разом з тим, ОСОБА_7 підписав запропонований йому трудовий договір з окупаційною Військово-Цивільною адміністрацією Харківської області, згідно якого, ОСОБА_7 приймається на посаду поліцейського взводу патрульної служби УВС ВЦА Харківської області, з місцем роботи за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатом вчинення вищезазаначених дій, 05.07.2022 Наказом т.зв. УВС ВЦА Харківської області «Про призначення на посаду» № 1-лс, який підписаний начальником УВЦ ВЦА Харківської області ОСОБА_10 (мовою оригіналу: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ; 1-лс, підписаного начальником «УВД ВГА Харьковской области» - « ОСОБА_11 »), ОСОБА_7 був призначений на посаду виконуючого обов`язки поліцейського взводу ІНФОРМАЦІЯ_4 (мовою оригіналу: «исполняющего обязаности полицейского взвода патрульной службы ІНФОРМАЦІЯ_5 »), чим завершив реалізацію свого злочинного умислу, направленого на добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

07.07.2022 ОСОБА_7 отримав посвідчення працівника незаконно створеного правоохоронного органу поліції, про що поставив підпис в (мовою оригіналу: «Журнале № 18 учёта удостоверений сотрудников УВД ВГА Харьковской области»).

В подальшому, у серпні 2022 року, Наказом т.зв. УВС ВЦА Харківської області «Про призначення на посаду», який підписаний начальником УВЦ ВЦА Харківської області ОСОБА_10 (мовою оригіналу: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », підписаного начальником «УВД ВГА Харьковской области» - « ОСОБА_11 »), ОСОБА_7 був призначений на посаду: поліцейського (водія) НОМЕР_1 відділення окремого взводу патрульно-постової служби полиции Відділу поліції №1 (з дислокацією в АДРЕСА_3 (мовою оригіналу: «полицейского (водителя) НОМЕР_1 отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции Отдела полиции №1 (дислокация г.Купянск) Управления внутренних дел Военно-гражданской администрации Харьковской области»).

Таким чином, у період з 05.07.2022 по початок вересня 2022 року, ОСОБА_7 займав посаду в незаконному правоохоронному органі окупаційної адміністрації - УВС ВЦА Харківської області, створеному на тимчасово окупованій території м. Куп`янськ Харківської області, де виконував покладені на нього окупаційною владою обов`язки, за що, згідно платіжної відомості №8 від 22.08.2022 та №15 від 24.08.2022, отримував заробітну платню у розмірі 40 000 російських рублів.

Слідчий вказує, що 17.04.2024, було складено та підписано слідчим і прокурором повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В подальшому, з метою вручення ОСОБА_7 письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та допиті останнього в якості підозрюваного, у передбачений КПК України спосіб, здійснено виклик ОСОБА_7 на 21, 22 та 23 квітня 2024 року на 10 годину 00 хвилин. Так, повістки про виклик та повідомлення про підозру було розміщено, шляхом публікації, у засобі масової інформації загальнодержавної сфери - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 17.04.2024 за № 78 (7738) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» - публікація від 17.04.2024.

Жодного разу на вищевказані виклики ОСОБА_7 у призначений час та місце не з`явився, про неможливість та поважні причини неприбуття орган досудового розслідування не повідомив.

Враховуючи вищевикладене 17.04.2024 (дата публікації на сайті ГПУ та газеті «Урядовий кур`єр»), з дотриманням вимог ст. ст. 40, 36, 276-278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Таким чином 17.04.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного.

23.04.2024 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні - зупинено. Здійснення розшуку підозрюваного доручено Куп`янському РВ УСБУ в Харківській області.

Крім того, 23.04.2024, слідчим винесено постанову про оголошення ОСОБА_7 в міжнародний розшук, яку було направлено до відділу міжнародного співробітництва ГУ НП в Харківській області, проте 24.04.2024 отримано відповідь, про відсутність можливості за вказаною кваліфікацією кримінального провадження (ст.111-1) використовувати інформаційну систему Інтерполу.

26.04.2024, досудове розслідування в даному кримінальному провадженні було відновлено за необхідності проведення слідчих та інших процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

На думку органу досудового розслідування, наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_7 злочину передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується належними та допустимими доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Орган досудового розслідування вважає, що на сьогоднішній день стосовно ОСОБА_7 наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме: п. 1 Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; п.2 Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п.3 Незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; п. 5. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також зауважив про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав з території України та перебуває на території держави, яка визнана Верховною Радою України державою-агресором, у Російській Федерації. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на недоведеність перебування підозрюваного на території РФ.

Клопотання розглядається слідчою суддею в порядку ч.6 ст.193 КПК України за відсутності підозрюваного.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши додані до клопотання документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 11.01.2023 за №0000060, в рамках якого подається дане клопотання.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.7 ст.111-1 КК України внесені до ЄРДР 11.01.2023 за фактом того, що Куп`янським РВ УСБУ в Харківській області під час проведення оперативних заходів отримано інформацію стосовно громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснив колабораційну діяльність, шляхом добровільного зайняття посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

17 квітня 2024 року у даному кримінальному провадженні слідчим в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_12 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000060 від 11.01.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 ст. 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Частиною 1 ст.111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 3 ст.111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, Глава 11 Розділу ІІ КПК України містить ст.135, якою передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а також ст.136, якою встановлено яким чином підтверджується отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Глави 11 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Відповідно до ч.8 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасво окупованій території України, територіх держави, визнаної Верховною Радою України державою -агресором, у випадку обгрунтованої неможливості їй такої повістки згідно частинами 1,2-4-7 цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї ста частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик , з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Отже, з огляду на наведені положення закону, ст.278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадження письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) в тому числі шляхом опублікування у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Слідчою суддею встановлено, що у зв`язку із неможливістю вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у день його складення, повісток про виклик на 21,22,23 квітня 2024 року до слідчого відділу УСБУ в Харківській області, внаслідок не встановлення його місцезнаходження на території України, а також знаходження його на території рф, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про підозру повісток про виклик ОСОБА_7 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч. 1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 111 КПК України та ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом оголошення повного тексту підозри на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) від ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Крім того, повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_7 на 21,22,23 квітня 2024 року направлені захиснику ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_13 , матері ОСОБА_7 ОСОБА_14 , а також до Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та капітального будівництва Куп`янської міської ради Харківської області.

Враховуючи, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваному ОСОБА_7 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, останній є громадянином України та осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого неодноразово продовжено по теперішній час.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: показань свідка ОСОБА_15 , які містяться у протоколі допиту від 12.01.2023; показань свідка ОСОБА_16 , які містяться у протоколі допиту від 11.01.2023; показань свідка ОСОБА_17 , які містяться у протоколі допиту від 13.01.2023; показань свідка ОСОБА_18 , які містяться у протоколі допиту від 21.02.2023; показань свідка ОСОБА_19 , які містяться у протоколі допиту від 03.02.2023; показань свідка ОСОБА_20 , які містяться у протоколі допиту від 27.01.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2023 з фототаблицею та довідкою до протоколу; показань свідка ОСОБА_21 , які містяться у протоколі допиту від 09.02.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.02.2023 з фототаблицею та довідкою до протоколу; показань свідка ОСОБА_22 , які містяться у протоколі допиту від 09.02.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.02.2023 з фототаблицею та довідкою до протоколу; даних, які містяться у протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 08.02.2023; даних, які містяться у протоколі огляду документу від 11.07.2023; даних, які містяться у протоколі огляду документів від 29.07.2023; даних, які містяться у протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 20.03.2023; даних, які містяться у протоколі огляду документів від 10.07.2023.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_7 дій, що кваліфікуються за ч.7 ст.111-1 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Враховуючи те, що положення кримінального процесуального законодавства не розкриває зміст ризику втечі, передбачений ч.1 ст.177 КПК України, суддя, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, при оцінці вказаного ризику враховує практику ЄСПЛ, яка розкриває зміст такого ризику.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Суд зазначає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 у сукупності з іншими обставинами.

При цьому, слідча суддя при встановленні даного ризику враховує також існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_23 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Так, органом досудового розслідування, шляхом розміщення оголошення повного тексту на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) від ІНФОРМАЦІЯ_6 , було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 до слідчого відділу УСБУ в Харківській області на 21,22,23 квітня 2024 року для проведення відносно нього процесуальних та слідчих дій. Крім того, повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_7 на 21,22,23 квітня 2024 року направлені захиснику ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_13 , матері ОСОБА_7 ОСОБА_14 , а також до Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та капітального будівництва Куп`янської міської ради Харківської області.

ОСОБА_7 , будучи повідомленим про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, до слідчого відділу УСБУ в Харківській області на виклик до слідчого, відповідно до повісток 21,22,23 квітня 2024 року не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив.

Слідчою суддею враховується той факт, що постановою слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_5 від 23.04.2024 ОСОБА_7 оголошено у розшук на території України, оскільки на 21,22,23 квітня 2024 року ОСОБА_7 за викликом слідчого для проведення процесуальних дій вручення письмового повідомлення про підозру, допиту як підозрюваного та вручення клопотання про обрання запобіжного заходу з додатками до нього, до СВ УСБУ в Харківській області не прибув, причини своєї неявки не повідомив. Також органом досудового розслідування не встановлено фактичне місцезнаходження підозрюваного, що унеможливлює здійснення досудового розслідування в установленому законом порядку та строки.

Вищевикладені обставини свідчать про існування реальної можливості переховування підозрюваного від суду та органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія РФ проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

При встановленні наявності ризику знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідча суддя враховує той факт, що органом досудового розслідування не встановлено вичерпний перелік предметів, речей та документів, на яких збереглись сліди злочинної діяльності підозрюваного, а отже такі потенційні речові докази можуть зберігатись у місцях, відомих виключно підозрюваному, тому ОСОБА_7 , в разі його повернення, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що підозрюваний, із наданих слідчій судді докуменів, підтримує дії РФ, спрямовані на захоплення території України та встановленя окупаційної адміністрації, та на даний час переховується на території РФ від органів досудового розслідування та суду. Має можливість продовжити вчинення злочинів проти основ Національної безпеки України.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої;

- дані щодо особи ОСОБА_7 , який не одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є інвалідом, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий.

Разом з цим, зазначені дані про особу підозрюваного, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити їй дії, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідча суддя вважає, що з урахуванням положень характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , те, що злочин за ч.7 ст.111-1 КК України, є злочином проти основ Національної Безпеки України, який вчинений під час дії воєнного стану, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який підлягає у необхідності захисту високих стандартів, охорони прав, як інтересів суспільства, так і держави в цілому, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, під час дії воєнного стану.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Частиною 6 статті 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

В ході розгляду клопотання, слідчою суддею досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 13.04.2024, яка дала покази про те, що її син, ОСОБА_7 в даний час знаходиться на території рф в місті Москва, точну адресу назвати не може, спілкується два рази на місяць, а також лист заступника начальника Куп`янського РВ Управління СБ України в Харківській області від 17.04.2024, згідно з даними якого ОСОБА_24 на виконання доручення в рамках кримінального провадження № 0000060 від 11.01.2023 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України було проведено ряд оперативно розшукових заходів за результатами яких встановлено наступне. За наявною оперативною інформацією встановлено, що ОСОБА_25 , державний кордон за останні п`ять років не перетинав. З метою встановлення актуального місця знаходження ОСОБА_25 , було проведено ряд оперативно розшукових за результатами яких встановлено що ОСОБА_25 , після деокупації міста Куп`янськ у вересні 2022 року виїхав до рф через не під контрольовану територію та по теперішній час знаходиться в Белгородської області. Точне місце фактичного проживання останнього встановлюються. Крім того оперативним співробітником було здійснено виїзд за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_25 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході чого було встановлено, що за вказаною адресою ні хто не проживає двері зачинені через обстріл будинку.

З урахуванням вищевстановлених обставин кримінального правопорушення, наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча суддя, виходячи з положень ч. 6 ст. 193 КПК України, дійшла до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 за його відсутності.

З огляду на зазначене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження №0000060 від 11.01.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

В порядку ч.6 ст.193 КПК України обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи, яка виїхала та/або перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місцядо здійснення досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця здійснення досудового розслідування кримінального провадження звернутися до слідчого судді, суду для розгляду питання за участю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Зобов`язати слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_5 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1