УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/8537/24

Провадження № 1-кс/638/1779/24

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженню №001033 від «08» травня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зі слів має дитину 2017 року народження, знятий з місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.04.2021 за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 01 грудня 2023 у зв`язку із відбуттям покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

у с т а н о в и в:

10 травня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженню № 001033 від «08» травня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання слідчого обгрунтовано тим, що що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , достеменно знаючи про те, що в Україні введений воєнний стан, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України 64/2022 «Про ведення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України», вчинив умисні дії з відкритого викрадення майна при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , 08.05.2024, приблизно о 19 годині 30 хвилин, перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де також перебував малолітній ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на шиї мав ланцюжок із золота з золотим хрестиком. В ході спілкування із ОСОБА_7 у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме вказаного золотого ланцюжка із хрестиком.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді майнової шкоди і бажаючи їх настання, розуміючи, що його дії мають відкритий характер, відвів ОСОБА_7 в сторону, підійшов зі спини схопив за ланцюжок із золота з золотим хрестиком, який був одягнутий на шию останнього, та шляхом ривка зірвав його з шиї ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому майнову шкоду на суму 5 000 грн.

Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому майнову шкоду на суму 5 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (грабіж), тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Лозова, Харківської області, українець громадянин України, із середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зі слів має на утриманні дитину 2017 р.н., знятий з місця реєстрації, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.04.2021 за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі.

Звільнений 01 грудня 2023 року у зв`язку із відбуттям покарання.

Причетність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом впізнання особи за участю потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

= протоколом впізнання особи за участю свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом впізнання особи за участю свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом впізнання речей за участю потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 ;

Відповідно до ст. 12 КК України підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які діють достатні підстави слідчому судді, суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважає, що у даному випадку існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду (оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжкий умисний злочин, усвідомлюючи міру покарання в разі винесення судом обвинувального вироку, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, яке передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Крім того, підозрюваний раніше судимий за тяжкий корисливий тяжкий злочин);

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні (враховуючи те, що останні в ході досудового розслідуванні надали свідчення не на користь підозрюваного та з зміни показів на свою користь, підозрюваний може здійснювати вплив );

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (враховуючи те, що підозрюваний раніше судимий за тяжкий корисливий злочин та протягом пів року після звільнення знову вчинив тяжкий корисливий злочин. Вказана поведінка підозрюваного вказує на те, що він не робить для себе висновків та не стає на шлях виправлення, та продовжує вчиняти корисливі злочини).

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, прокурор та слідчий вважають, що відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання з підстав, викладених в клопотанні, просили його задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 90 840 грн.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 просив суд не застосовувати стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, зазначив, що про скоєне жалкує та буде намагатися відшкодувати потерпілому хлопцю завдану майнову та моральну шкоду. Також вказав на те, що працює в будинку для безпритульних тварин.

Захисник у судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заперечував, вважає, що клопотання прокурора є необгрунтованим, а ризики, на які він посилається, недоведеними. Зазначив, що підозрюваний не має наміру переховуватись, просив обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у виді домашнього арешту, працює неофіційно в будинку "Дім янголів" для безпритульних тварин.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, доходить таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України - запобіжний захід тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Крім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Вивченням особи підозрюваного судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лозова, Харківської області, українець, громадянин України, із середньо-технічною освітою, офіційно непрацевлаштований, неодружений, зі слів має дитину 2017 р.н., знятий з місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.04.2021року за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 01 грудня 2023 року за відбуттям покарання.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, офіційно непрацевлаштований, неодружений, не має зареєстрованого місця проживання.

Відтак підозрюваний не має джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної поведінки підозрюваного, і, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а тому, без застосування запобіжного заходу, суд вважає доведеним ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також наявний ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які ході досудового розслідуванні упізнали підозрюваного та надали свідчення не на користь останнього.

Водночас суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судим, зокрема, вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.04.2021за тяжкий корисливий злочин за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 01 грудня 2023 року у зв`язку із відбуттям покарання,та через короткий проміжок часу, за півроку після звільнення, знову вчинив тяжкий корисливий злочин. Вказана поведінка підозрюваного свідчить , що останній належних висновків не зробив та не став на шлях виправлення, і знову вчинив тяжкий корисливий злочин, що свідчить про схильність останнього до вчинення корисливих злочинів та доводить існування ризику, передбаченого п. 5 частини першої статті 177 КПК України.

09 травня 2024 року о 04 годині 40 хвилин ОСОБА_5 затриманий в порядку статті 208 КПК України.

09 травня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень частини п`ятої статті 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Причетність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом впізнання особи за участю потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом впізнання особи за участю свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом впізнання особи за участю свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом впізнання речей за участю потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (грабіж), тобто відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

3) незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

5) вчинення інших кримінальних правопорушень.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вказані вище дії.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідківу цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений слідчим вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченому.

Також суд враховує обставини, характер та суспільну небезпеку вчинення кримінального правопорушення, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану відносно малолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків.

Однак, враховуючи реальне існування встановлених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин та характер вчинення кримінального правопорушення, а саме, вчинення кримінального правопорушення щодо неповнолітньої особи, а також особу підозрюваного, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому доходить висновку, що до останнього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 182 КПК України, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, враховуючи наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, разом із тим, беручи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий корисливий злочин проти власності та завдав шкоди неповнолітньому потерпілому, слідчий суддя вважає за можливе визначити заставу в межах, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 182 КПК України, а саме, двадцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн*25), що становить 75 700 грн (сімдесят п`ять тисяч сімсот) грн 00 коп., розмір якої є достатньою мірою для того, щоб гарантувати виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженню №001033 від «08» травня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 години 40 хвилин 07 липня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі двадцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75 700 грн (сімдесят п`ять тисяч сімсот) грн 00 коп., яка підлягає внесенню на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674, код банку отримувача (МФО) 820172, , банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, призначення платежу - запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 07 липня 2024 року.

Повний текст ухвали складено та проголошено 10 травня 2024 року о 15 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1