Справа № 497/984/24
Провадження № 1-кп/497/100/24
УХВАЛА

13.05.24 року Болградський районний суд Одеської області у складі суду:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в місті Болград, обвинувальний акт та клопотання потерпілої ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 27.08.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Червоноармійське Болградського району Одеської області, громадянки України, з вищою освітою, фізичною особою-підприємцем, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 27.08.2023 року приблизно об 11:00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Ford Fiesta» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », здійснювала рух по автодорозі Т-1631 сполученням «Новозерне-Болград-МППр Табаки», на якій організовано двосторонній рух транспортних засобів і яка має по одній смузі руху в обох напрямках, в напрямку м.Болград.

На шляху прямування, при наближенні до ділянки зазначеної автодороги на околиці АДРЕСА_3 , на рівні АЗС «АNP», розташованої на 19км+685м, наприкінці підйому, на якій мається заокруглення дороги вправо, в умовах сухої проїзної частини та сонячної погоди, водій ОСОБА_4 не переконалася в безпеці свого руху, не обрала безпечну та допустиму швидкість руху, не врахувала дорожню обстановку, стан і конфігурацію проїзної частини, стан свого здоров`я та своє самопочуття, свої практичні навички керування транспортним засобом, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи з необережності та в порушення вимог п.п.1.5., 2.3.б), 12.1., 12.6 ґ), 12.9 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, які передбачають:

- п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п.2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

- п.12.6 «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух зі швидкістю:

ґ) іншим транспортним засобам: на автомагістралях - не більше 130 км/год, на дорогах для автомобілів - не більше 110 км/год, на інших дорогах - не більше 90 км/год»;

- п.12.9 - «водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 -12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил;

уважною не була, постійно не стежила за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагувала на зміну дорожньої обстановки, не вжила належних і своєчасних заходів до зниження швидкості свого руху до безпечної та допустимої на даній ділянці дороги, а проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, з невиправданих мотивів нібито забезпечення повного контролю за рухом транспортного засобу, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, продовжила рух із попередньою швидкістю, в результаті чого на вищевказаній ділянці автодороги, не впоралася із керуванням свого автомобілю, втратила контроль над його керуванням, внаслідок чого допустила виїзд керованого нею автомобілю «Ford Fiesta» - його лівої колісної бази за осеву лінію дороги, тобто на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Ford Connect» реєстрації Республіки Болгарія з номерним знаком « НОМЕР_2», під керуванням ОСОБА_6 , який рухався на зустріч по зустрічній смузі руху, в салоні якого на передньому пасажирському сидінні у якості пасажира знаходилася ОСОБА_5 , застебнула паском безпеки.

При даному зіткненні, паском безпеки здавлено грудину пасажиру ОСОБА_5 , як наслідок їй спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому тіла грудини із розвитком посттравматичного малого правобічного гідротораксу та посттравматичного гідроперікарду, який був небезпечним для життя в момент спричинення, за своїм характером і перебігом призводить до розладу здоров`я на строк понад три тижнів (більше ніж 21 день), та за цим критерієм, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, вищезазначеними діями ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала клопотання про примирення з обвинуваченою ОСОБА_4 , претензій матеріального та морального характеру до неї не має.

Прокурор ОСОБА_3 , з врахуванням відсутності претензій у потерпілої до обвинуваченої у зв`язку з їх примиренням, не заперечила проти задоволення клопотання потерпілої ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки наявні всі передбачені законом підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілою та закриття кримінального провадження, на підставі п.1) ч.2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання, вину визнала, у вчиненому розкаялася та просила звільнити її від кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, виходячи з наступного.

За змістом ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України є обов`язковим.

В силу вимог ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України відноситься до нетяжкого необережного злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частинами 1,2 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачена раніше не судима, щиро розкаялася, повністю відшкодувала завдану шкоду та примирилася з потерпілою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.46 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням обвинуваченої із потерпілою.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що обвинувачену ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченої із потерпілою, а кримінальне провадження відносно неї закрити.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягала на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовано.

Відшкодування процесуальних витрат, вирішити в порядку, встановленому ст. 124, 126 КПК України.

Відомостей щодо накладеного арешту на речові докази суду не надано, тому суд не вирішує питання скасування арешту.

Враховуючи викладене, керуючись: ст. 44, 46 КК України, п. 1) ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 314, 350, 369-372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілою - задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Червоноармійське Болградського району Одеської області, раніше не судиму, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням винної з потерпілою та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , процесуальні витрати за проведення експертиз №23-4743 (7 169,40 грн.), №23-4962 (7 169,40 грн.), №23-4671 (5 974,50 грн.), №23-4675 (5 974,50 грн.) на користь держави в розмірі 26 287 (двадцять шість тисяч двісті вісімдесят сім) гривень 80 копійок.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1