Дата документу 10.07.2024Справа № 554/7082/24
Провадження № 1-кс/554/7335/2024
У Х В А Л А

10 липня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001140 від 07 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на автомобіль ВАЗ 210430-20, д. н. з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування. Місцем зберігання названого транспортного засобу просить визначити прибудинкову територію за адресою: АДРЕСА_1 . Обов`язки по зберіганню автомобіля ВАЗ 210430-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , покласти на ОСОБА_6 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що 07 липня 2024 року до чергової частини ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від чергового лікаря КП «1а міська клінічна лікарня ПМР» про те, що до приймального відділення лікарні звернувся ОСОБА_7 , котрий отримав тілесні ушкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07 липня 2024 року близько 06 год 40 хв по вулиці Охтирський Шлях в м. Полтава.

В ході перевірки було встановлено, що 07 липня 2024 року близько 06 год 40 хв ОСОБА_6 , керуючи автомобілем ВАЗ 210430-20, д. н. з. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Охтрський Шлях в місті Полтаві, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . По приїзду на місце пригоди екіпажу швидкої медичної допомоги пішохід ОСОБА_7 від госпіталізації до лікувального закладу відмовився.

07 липня 2024 року СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001140 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

07 липня 2024 року в ході огляду транспортного засобу автомобіля ВАЗ 210430-20, д. н. з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , останній було вилучено та в подальшому передано ОСОБА_6 на відповідальне зберігання для зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль ВАЗ 210430-20, д. н. з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Постановою слідчого від 07 липня 2024 року вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий вказує, що згідно з ст. ст. 168 і 237 КПК України автомобіль ВАЗ 210430-20, д. н. з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , XWK4401, є тимчасово вилученим майном, на яке у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій.

Зважаючи на викладене, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також через необхідність проведення слідчих дій та експертних досліджень з використанням вказаного транспортного засобу, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказаний транспортний засіб, оскільки є достатні підстави вважати, що не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна та його відчуження третім особам. Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив та заяви про відкладення судового засідання не подав. Разом із тим, неявка останнього в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує із змісту клопотання, метою накладення арешту майно у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим доведено, що належний ОСОБА_5 автомобіль ВАЗ 210430-20, д. н. з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , XWK4401 має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення.

При цьому арешт названого транспортного засобу надасть змогу провести з ним необхідні органу досудового розслідування експертні дослідження, висновки, одержані за результатами виконання яких слугуватиме доказами у справі.

Зазначене майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 210430-20, д. н. з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання автомобіля ВАЗ 210430-20, д. н. з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , визначити прибудинкову територію за адресою: АДРЕСА_1 .

Обов`язки по зберіганню автомобіля ВАЗ 210430-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8