Справа № 577/301/24
Провадження № 1-кп/577/184/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ромни Сумської області, українки, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
19 грудня 2023 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 прибула до приміщення магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», який розташований за адресою: м. Конотоп, вул. Клубна, 95 А. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи, що згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому було неодноразово продовжено, в останнє Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 року, затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023 року, таємно викрала з полиць торгівельної зали наступні товари, а саме: гірлянду - штору декоративну електричну, вартістю 179 грн.; засіб від цвілі та грибків марки «Мr.Рrofi», вартістю 49 грн., сидіння для унітазу «Перлина», вартістю 179 грн., олівець для очей марки «Рarisa» № 501, вартістю 26 грн., круасани «Лукас» 2 шт., вартістю 9 грн. за 1 шт., поліетиленовий пакет «Аврора 340 x 550 мм», вартістю 4 грн., а всього майна на загальну суму 455 грн., яка визначена згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-24/300-ТВ від 11.01.2024 року. В подальшому ОСОБА_4 з метою імітації оплати попрямувала до терміналу, не здійснивши розрахунок, разом з викраденим залишила приміщення магазину. Заволодівши чужим майном, ОСОБА_4 розпорядилася ним на власний розсуд, чим спричинила власнику ТОВ «Вигідна покупка» майнову шкоду в розмірі 455 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння нею кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, вона їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, добровільно відшкодувала завдану шкоду.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.
Згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
Таким чином вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена і її дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
При визначенні мотивів призначення покарання суд керується наступним.
Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі № 207/5011/14-к (провадження № 51-1985км 18).
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Зазначене узгоджується із положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочин, вчинений обвинуваченою є дійсно небезпечним, оскільки посягає на власність. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
До обставин, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України, обвинуваченій ОСОБА_4 суд відносить повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої. згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Ураховуючи обставини кримінального провадження, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: з`явлення зі зізнанням, повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, є особою молодого віку, добровільне відшкодування шкоди, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд при призначенні основного покарання вважає можливим застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченої, складену районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченої без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб.
На думку суду, вказане покарання випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, отже, воно буде законним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним самим, так й іншими особами, тобто покарання, що призначається, досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України та відповідатиме принципу верховенства права, закріпленого ст. 8 КПК України, а також буде співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної експертизи в розмірі 1514 грн. 56 коп., підлягають стягненню з обвинуваченої у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винною за ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1514 грн. 56 коп.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 грудня 2023 року на майно, а саме: пакет Аврора оранжевого кольору, пластикову кришку для унітазу білого кольору, гірлянду - штору декоративну електричну; засіб від цвілі та грибків марки «Мr.Рro», які визнано речовим доказом (а. 35, 36 наданих матеріалів) скасувати.
Речові докази після вступу вироку в законну силу, а саме: пакет Аврора оранжевого кольору, пластикову кришку для унітазу білого кольору, гірлянду - штору декоративну електричну; засіб від цвілі та грибків марки «Мr.Рro» (а. 32, 33 наданих матеріалів), які знаходиться під збережною розпискою у представника ТОВ «Вигідна покупка», - залишити йому.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1