465/1127/24
1-кп/465/810/24
У Х В А Л А

судового засідання

13.06.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові матеріали кримінального провадження № 0001063 від 14.12.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище Жидачівського району Львівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.05.2021 року за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001063 від 14.12.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із залишенням попередньо визначеного розміру альтернативної застави, оскільки ризики, що існували на момент обрання і продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому не відпали, останній раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим схильний до продовження злочинної діяльності, може ухилятися від суду для уникнення кримінальної відповідальності і покарання за скоєне, продовжувати злочинну діяльність.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив змінити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має незадовільний стан здоров`я та подальше перебування його в умовах ізоляції від суспільства недоцільне.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ) вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання.

Як встановлено судом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, які відносяться до тяжких злочинів та за вчинення яких передбачена можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.

Також у своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Суд наголошує, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, не є єдиним критерієм, який враховується при прийнятті рішення про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслуговують також на увагу доводи клопотання прокурора про те, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти приватної власності, після звільнення з місць позбавлення волі знову обвинувачується у вчиненні кількох епізодів крадіжок та замаху на грабіж, що свідчить про систематичний характер протиправної діяльності, відповідно, наявність ризиків продовжити таку у разі зміни запобіжного заходу на інший вид, не пов`язаний з триманням під вартою. Окрім цього, ОСОБА_4 може ухилятись від явки до суду, оскільки він неодружений, офіційно не працевлаштований та не має міцних соціальних зв`язків позитивного спрямування.

Тому з урахуванням цих обставин в сукупності із тяжкістю злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , слід вважати доведеною прокурором наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з огляду на заявлене клопотання стороною захисту про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт, то суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

При цьому, суд враховує, що в ході розгляду клопотання не встановлено медичних протипоказань для продовження застосування до ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу.

У судовому засіданні обвинувачений заявив, що має хронічні проблеми зі здоров`ям і потребує надання медичної допомоги.

З цього приводу суд приймає до уваги те, що за наполяганням обвинуваченого судом неодноразово робилися запити до філії ЦОЗ ДКВС України у Львівській області та ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» з приводу проведення медичного огляду ОСОБА_4 та надання актуальної інформації про наявність будь-яких медичних протипоказань для подальшого утримання обвинуваченого під вартою.

ЦОЗ ДКВС України у Львівській області листами від 07.03.2024 року та 10.05.2024 року поінформувало суд про те, що ув`язнений ОСОБА_4 . оглядався медичними працівниками 05.03.2024 року, 26.03.2024 року, 01.05.2024 року, 07.05.2024 року, 08.05.2024 року, 09.05.2024 року та констатовано, що на даний час стан здоров`я ОСОБА_4 є задовільним, останній перебуває під медичним спостереженням працівників АПВ ЛБЛ №19 та отримує необхідне амбулаторне лікування відповідно до призначень лікарів.

Також на адресу суду ЦОЗ ДКВС України у Львівській області надано копії заяв ОСОБА_4 від 05.03.2024 року та 09.05.2024 року, згідно яких обвинувачений претензій до лікарів не має.

За таких обставин суд вважає, що на даний час немає достовірно підтверджених даних про наявність у ОСОБА_4 захворювань, які перешкоджають подальшому його триманню під вартою. У свою чергу, стороною захисту доказів існування будь-яких протипоказів для виконання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не надано.

Проте, враховуючи, що обвинувачений має застереження щодо свого стану здоров`я, які озвучив в судовому засіданні, і суд зобов`язаний відреагувати на такі шляхом скерування відповідного доручення медичній установі для перевірки, у даній ситуації можливо обмежитись продовженням запобіжного заходу на час, достатній для проведення медичного огляду ОСОБА_4 , який утримується під вартою, і не продовжувати строк тримання обвинуваченого під вартою на максимально допустимий процесуальним законом шістдесятиденний строк. Наведене дозволить в подальшому вирішувати питання запобіжного заходу з урахуванням отриманої судом актуальної інформації про дійсний стан здоров`я ОСОБА_4 .

Також береться до уваги, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19.04.2024 року, якою ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначався альтернативний розмір застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп. У поданому клопотанні прокурор наполягає, в разі продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на залишенні такого розміру без змін. Підстав для зменшення розміру альтернативної застави в ході судового розгляду не встановлено.

Також підстави для зменшення обсягу обов`язків, які покладатимуться на обвинуваченого, в разі внесення застави, відсутні.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 199, 314, 315, 331 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк сорок днів - до 22 липня 2024 року включно.

Залишити ОСОБА_4 заставу в попередньо визначеному розмірі в сумі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, IBAN:UA0000757, , одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за викликом прокурора чи суду за кожною вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися із населеного пункту (м. Львів), в якому він проживає, без дозволу прокурора чи суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- докласти зусиль для пошуку роботу або до навчання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Державної казначейської служби України, має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівської установи виконання покарання ( АДРЕСА_2 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Державної установи "Львівська установа виконання покарань № 19" для виконання.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду на протязі семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, - з часу вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1