Справа № 171/2252/23
Провадження № 1-кп/177/21/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кривого Рогу, кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000200 від 18.09.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Душанбе Таджикістан, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , інвалідності не має, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

- 03.07.2023 вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

13.09.2023 приблизно о 16:00 годині, тобто під час дії воєнного стану в Україні запровадженого о 05:00 год 24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, ОСОБА_3 перебував на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , на підробітку по будівництву санвузла у громадянки ОСОБА_6 , де у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що знаходилося на подвір`ї вищевказаного домоволодіння.

З цією метою ОСОБА_3 , попередньо впевнившись, що власник вказаного домоволодіння за його діями не спостерігає, 13.09.2023 приблизно о 16:10 год, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав з подвір`я вищевказаного домоволодіння кутову шліфувальну машинку марки NOWA моделі SK 1250hs Profi, вартістю 665,70 грн, що належить ОСОБА_6 , після чого разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадання чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав про невизнання вини у пред`явленому обвинуваченні. Суду пояснив, що не мав наміру на крадіжку майна. Підтвердив той факт, що у вересні 2023 був залучений до виконання робіт з будівництва санвузла у потерпілої ОСОБА_6 , де виникла потреба в розрізанні цегли, у зв`язку з чим він звернувся до потерпілої з проханням придбати кутову шліфувальну машинку, на що остання погодилася. Зазначав, що домовився з ОСОБА_7 про те, що по завершенні робіт, вартість машинки буде вирахувана з його оплати за надані послуги по ремонту, а сам інструмент залишиться йому. Не заперечував того факт, що усвідомлюючи належність вказано інструменту ОСОБА_7 , він таємно від неї, забрав його з домоволодіння ОСОБА_7 та продав ОСОБА_8 , з можливістю подальшого викупу інструменту у ОСОБА_8 . Зазначав, що потребував коштів, а оскільки потерпіла відмовила в наданні коштів додатково до раніше сплаченого авансу в розмірі 2000 грн, він взяв придбаний інструмент на продав його ОСОБА_8 за 500 грн.

ОСОБА_3 зазначав, що розуміє протиправність своїх дій, те що він діяв під час визначеного йому судом іспитового строку, але наполягав на тому, що не мав наміру вчиняти крадіжку інструменту, а мав намір у подальшому його викупити. Підтвердив той факт, що роботи в домоволодінні ОСОБА_7 він не закінчив, інструмент їй не повернув, наполягав на тому, що спочатку завершенню робіт перешкоджали погодні умови, наявність іншої роботи, а в подальшому потерпіла сама відмовилася від його послуг.

Незалежно від не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, його вина підтверджена під час судового розгляду наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні надала покази про те, що нею до виконання робіт по будівництву санвузла та душової залучався ОСОБА_3 , який повідомив про необхідність придбання для виконання робіт шліфувальної машинки «болгарки», у зв`язку з чим вона придбала вказаний інструмент. Пояснила, що придбавши «болгарку», вона передала її ОСОБА_3 для використання при виконанні ремонтних робіт у її домоволодінні. Однак, ОСОБА_3 пропрацював із вказаним інструментом в її домоволодінні лише один день, а на наступний день після придбання «болгарки» вже не було. На її запитання до ОСОБА_3 куди зник придбаний нею інструмент, останній повідомив, що взяв його для виконання робіт у своєму господарстві та поверне. При цьому, вона дозволу на використання інструменту поза її домоволодінням не надавала, інструмент вибув з території її домоволодіння в період коли вона перебувала на роботі, та ОСОБА_3 інструмент не повернув, на наступний день після виявлення відсутності шліфувальної машинки на роботу не вийшов, вона звернулася до поліції. Підтвердила, що в рамках кримінального провадження їй повернуто викрадене майно. Потерпіла категорично заперечувала домовленість з ОСОБА_3 про те, що придбаний інструмент нібито буде належати йому, а вона вирахує його вартість з вартості робіт по ремонту. Наполягала, що такої домовленості не мала.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснив, що він працює охоронцем на фірмі «Еллойс», куди у вересні 2023, точної дати він не пам`ятав, прийшов раніше йому знайомий ОСОБА_3 та запропонував придбати нову кутову шліфувальну машинку, на що він погодився на придбав її для власних потреб за 500 грн. Свідок пояснив, що на його запитання ОСОБА_3 чи ця машинка не крадена, останній повідомив, що інструмент належить йому, є фактично новим, в коробці та з документами, а тому свідок погодився купити вказаний інструмент для власних потреб. Свідок категорично заперечив доводи ОСОБА_3 про те, що нібито останній залишав йому інструмент з можливістю його подальшого викупу. Наполягав на тому, що погодився купити шліфувальну машинку для власних потреб за 500 грн., про подальший її викуп ОСОБА_3 вони не домовлялися, ОСОБА_3 після продажу шліфувальної машинки до нього з подібними питаннями не звертався. Придбану кутову шліфувальну машинку зеленого кольору він добровільно видав працівникам поліції, через пару днів після того, як придбав її у ОСОБА_3 , при цьому при досліджені матеріалів справи свідок уточнив, що це була саме кутова шліфувальна машинка марки NOWA моделі SK 1250hs Profi, це був єдиний випадок придбання ним у ОСОБА_3 шліфувальної машинки.

Вищевказані покази потерпілої ОСОБА_6 узгоджуються з її заявою до органів поліції від 17.09.2023, в якій вона просила прийняти міри до ОСОБА_9 , який заволодів її болгаркою (а.п. 6).

Відповідно до протоколу огляду від 18.09.2023 з фототаблицею, поблизу приміщення ТОВ «Еллойс» (вул. Л. Українки, 24 В м. Апостолове), було проведено огляд кутової шліфувальної машинки NOWA моделі SK 1250 hs Profi, яку добровільно видав майстер ТОВ «Еллойс» ОСОБА_8 . Вказана шліфувальна машинка та коробка зеленого кольору вилучена до ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с. 8-11). Вилучену шліфувальну машинку визнано речовим доказом по кримінальному провадженню відповідно до постанови слідчого СВ ВП № 8 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 18.09.2023 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , про що нею складено розписку (а.с. 18-19).

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 19.09.2023, ринкова вартість кутової шліфувальної машинки марки NOWA моделі SK 1250hs Profi, з урахуванням зносу, на момент події інкримінованого правопорушення, становила 665,70 грн (а.с. 27).

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи покази потерпілої та свідка, письмові матеріали справи, що узгоджуються між собою, суд дійшов висновку щодо підтвердження поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками - таємного викрадання чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 щодо того, що він не мав умислу на крадіжку майна належного потерпілій, суд розцінює критично, адже під час судового розгляду встановлено, що будучи обізнаний з тим, що кутова шліфувальна машинка марки NOWA моделі SK 1250hs Profi, придбана потерпілою ОСОБА_6 за власні кошти, є її приватною власністю, та передана йому виключно для виконання робіт у домоволодінні потерпілої, ОСОБА_3 без дозволу потерпілої, таємно, тобто розуміючи, що його дії є непоміченими потерпілою, яка була відсутня вдома, та іншими особами, викрав вказане майно, тобто таємно заволодів ним та розпорядився майном на власний розсуд, а саме продав ОСОБА_8 за 500 грн, реалізувавши свій корисливий умисел на отримання коштів, яких потребував. Вищевказане свідчить про наявність в діях ОСОБА_3 саме складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України крадіжки, тобто таємного викрадення майна, вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану.

Твердження обвинуваченого про те, що він нібито мав певну домовленість з потерпілою про передачу йому вказаної машинки в майбутньому, в рахунок вартості виконаних робіт, суд розцінює критично, оскільки ці доводи спростовані показами потерпілої, яка не має підстав оговорювати обвинуваченого та надавала свої покази під присягою, звернулася до органів поліції з приводу притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності у зв`язку з заволодінням її майном. Більш того, враховуючи отримання обвинуваченим завдатку за виконану роботу, враховуючи не завершення ним обсягу робіт, він не мав законних, обґрунтованих підстав припускати можливість переходу до нього права на вказаний інструмент. На переконання суду, висловлення вказаної позиції обвинуваченим, є намаганням обвинуваченого виправдати свою неправомірну поведінку, з метою уникнення відповідальності.

Доводи обвинуваченого в частині того, що він мав намір викупити кутову машинку у ОСОБА_8 , спростовано показами свідка ОСОБА_8 , який категорично заперечував наявність домовленості про подальший викуп ОСОБА_3 в нього шліфувальної машинки, пояснив, що погодився придбати машинку за 500 грн для власних потреб, про жодний подальший викуп мови не йшло та до моменту вилучення вказаної машинки працівниками поліції, ОСОБА_3 до нього з таким проханням не звертався, при продажі позиціонував вказану шліфувальну машинку як свою власність.

Більш того, суд звертає увагу на те, що подальші ймовірні плани обвинуваченого щодо можливого викупу у ОСОБА_8 вказаного майна, не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України, адже крадіжка є закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли обвинувачений фактично отримав реальну можливість розпорядитися ним, продавши ОСОБА_8 . Доводи ОСОБА_3 про плани викупити інструмент у свідка, а також плани відшкодувати шкоду потерпілій, не спростовують правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України, а є лише намаганням ОСОБА_3 уникнути відповідальності за вчинене.

Доводи обвинуваченого в судових дебатах про те, що пред`явлене обвинувачення є непорозумінням, а він раніше не вчиняв крадіжок, спростовуються вищевикладеними докази, що узгоджуються між собою, а факт повторності інкримінованого правопорушення, вчиненого в період іспитового строку призначеного судом, підтверджується копією вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03.07.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 75 КК України, до 5 років позбавлення волі, з однорічним іспитовим строком (а.п. 31-32).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, вину не визнав, критично свої дії не сприймав, одружений, але проживає з іншою жінкою в цивільному шлюбі (зі слів обвинуваченого), неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується добре (а.п. 35), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.п. 36-37), раніше судимий за корисливе кримінальне правопорушення (а.п. 31-32, 33), вказане кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку визначеного вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.07.2023 (а.с. 31-34), що свідчить про небажання обвинуваченого ставити на шлях виправлення та припинити вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до висновку органу пробації, враховуючи високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, середній ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк становить небезпеку для суспільства (а.с. 44-47).

Шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована, шляхом повернення майна потерпілій на стадії досудового розслідування.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України у даному кримінальному провадженні вчинено ОСОБА_3 у період не відбутого покарання, за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03.07.2023, відповідно до якого ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік, остаточне покарання має бути призначено за сукупністю вироків, згідно з ч. 1 ст. 71 КК України.

Аналіз положень КК (ч. 3 ст. 78, ч.ч. 1, 4 ст. 71, ч. 3 ст. 72), п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» дає можливість зробити висновок, що у випадку вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Відповідно, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону та не може бути застосоване. Аналогічний висновок викладено у постанові ВС від 14.09.2021 у справі № 127/25037/17.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини вчиненого кримінального правопорушення, що не спричинило тяжких наслідків, суд вважає за можливе, при застосуванні положень ст. 71 КК України, застосувати принцип частково приєднання невідбутої частини покарання.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, у виді позбавлення волі, підлягає частковому приєднанню невідбута частина покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03.07.2023, у виді 5 років позбавлення волі.

Саме таке покарання, на переконання суду, є законним та справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Керуючись ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03.07.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня затримання в порядку виконання вироку.

Речові докази:

- кутову шліфувальну машинку марки NOWA моделі SK 1250hs Profi, вартістю 665,70 грн, що передана на зберігання ОСОБА_6 (а.п. 18-19) залишити власнику ОСОБА_6 .

Матеріали кримінального провадження № 0000200 від 18.09.2023 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 171/2252/23 (провадження № 1-кп/177/21/24).

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1