УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року

м. Київ

справа №171/88/22

провадження № 51-1117ск24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2024 року і

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про зупинення кримінального провадження.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вказану ухвалу суду першої інстанції.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення апеляційного суду у касаційному порядку.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги, додані до неї судові рішення та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Частиною 2 ст. 392 КПК передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому оскарження в апеляційному порядку ухвали про відмову в задоволенні клопотання про зупинення кримінального провадження вказаними положеннями не передбачено.

Як вбачається з ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2024 року, захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, якою відмовлено у зупиненні кримінального провадження на період проходження обвинуваченим військової служби в Збройних Силах України, тобто на рішення місцевого суду, яке відповідно до вимог ст. 392 КПК окремому оскарженню не підлягає.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя апеляційного суду встановив, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК не підлягає апеляційному оскарженню, та згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК правильно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника.

З урахуванням наведеного Суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2024 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3