ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 632/629/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/602/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харкові клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за обвинуваченням її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

УСТАНОВИЛА:

На зазначений вирок місцевого суду захисником подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 .

В обґрунтування посилається на те, що обвинувачена не мала можливості подати апеляційну скаргу вчасно у зв`язку з короновірусною хворобою (СOVID-19), а потім у зв`язку із початком війни 24 лютого 2022 року.

При цьому посилається, що він, як захисник, не приймав участі під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження та лише 10 жовтня 2023 року ним було отримано доручення з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з питань складання та подання апеляційної скарги, вважає, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, просить його поновити.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників щодо поданого клопотання, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

На підставі п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Правило дотримання тридцятиденного строку на оскарження вироку суду першої інстанції з дня його проголошення, передбачене вищевказаною нормою КПК України, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Згідно до висновку Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 17 червня 2020 року у справі № 51-1599км20, поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення за відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ст. 117 КПК України, може бути необізнаність заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення (відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в Постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18), а також захворювання учасника провадження та інші непереборні обставини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча стаття 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), й інші доречні обставини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки один із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника (рішення ЄСПЛ «Чірікоста і Віола проти Італії»).

Згідно з практикою ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Як убачається з матеріалів провадження, оскаржуваний вирок суду був постановлений 08 червня 2021 року (т.2 а.с.101-108).

З журналу судового засідання та тексту вироку суду вбачається, що в судовому засіданні приймали участь та були присутніми при оголошенні вироку як сама обвинувачена ОСОБА_8 , так і її захисник ОСОБА_9 (т.2 а.с.97-99, 100). Відповідно до наявної розписки, копію вироку суду було отримано обвинуваченою 08 червня 2021 року, а саме в день проголошення вироку (т.2 а.с.111).

Як убачається з поданого клопотання про поновлення строку на оскарження, причиною пропуску процесуального строку послугувало те, що захисник ОСОБА_7 отримав доручення з Регіонального центру з надання безплатної вторинної правової допомоги з питань складання та подання апеляційної скарги - 10 жовтня 2023 року, а обвинувачена не мало можливості своєчасно подати апеляційну скаргу у зв`язку з короновірусною хворобою (СOVID-19), а потім у зв`язку із початком війни 24 лютого 2022 року, у зв`язку з чим апеляційна скарга була подана захисником ОСОБА_7 лише 16 листопада 2023 року, тобто більш ніж два роки після ухвалення вироку.

Однак, на думку колегії суддів, такі підстави не свідчать про поважність пропущення строку, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на стадії досудового розслідування ОСОБА_8 , яка не була затримана, щодо якої не були застосовані запобіжні заходи, скористалася своїм правом на вільний вибір захисника та залучила до участі у даному кримінальному проваджені захисника ОСОБА_9 , який був присутній впродовж усього судового розгляду та постановлення вироку.

При цьому, посилання захисника ОСОБА_7 , як на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на ту обставину, що обвинувачена не мала можливості своєчасно подати апеляційну скаргу, у зв`язку з оголошеною санітарно-епідеміологічною обстановкою в країні щодо поширення пандемії коронавірусу (СOVID-19), на думку колегії суддів, не свідчать про поважність причин пропуску строку.

Карантинні заходи, які були запровадженні в Україні станом на час проголошення вироку та до кінця строку апеляційного оскарження, передбаченого п.1 ч.2 ст.395 КПК України (з 08 червня 2021 року по 08 липня 2022 року) не передбачали перерви у роботі суддів чи будь - яких обмежень, а тому, обвинувачена та її захисник ОСОБА_9 не були позбавлені можливості своєчасно подати апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , як безпосередньо до суду першої інстанції, так і шляхом надіслання кореспонденції поштовим відправленням чи електронними засобами зв`язку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року 540-IX не вносилися зміни в КПК України щодо продовження під час карантину строків апеляційного оскарження судових рішень у кримінальному провадженні на час дії карантину.

Окрім цього, посилання захисника ОСОБА_7 , як на причину пропуску строку оскарження вироку обвинуваченою ОСОБА_8 - початок війни 24 лютого 2022 року, також не є слушними, враховуючи, що з дня ухвалення вироку та до початку військового вторгнення РФ на територію України сплинуло більш 7 місяців, тобто строк на апеляційне оскарження був вже пропущений.

Поряд з цим, обвинувачена звернулась за правовою допомогою для складання та подання апеляційної скарги більш ніж через 2 роки після постановлення вироку, та апеляційна скарга захисником ОСОБА_7 , як наслідок, була подана 16 листопада 2023 року, а тому підстави, на які посилається захисник ОСОБА_7 не свідчать про поважність пропущення зазначеного процесуального строку. Сам факт звернення обвинуваченої до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та подальшого подання апеляційної скарги захисником більш ніж через 2 роки після постановлення вироку, на думку колегії суддів, сам по собі свідчить про відсутність реальних намірів у обвинуваченої оскаржити вирок у встановлені процесуальні строки, тобто відразу після ухвалення зазначеного судового рішення.

При цьому, матеріали провадження не містять даних на підтвердження доводів засудженої щодо неналежного виконання захисником ОСОБА_9 своїх обов`язків, а саме невиконання її прохання щодо подачі апеляційної скарги. Не надано таких даних в судовому засіданні засудженою й суду апеляційної інстанції.

Таким чином, в клопотанні захисника ОСОБА_7 логічних та переконливих мотивів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду не наведено, причини, на які посилається останній, колегія суддів не вважає об`єктивно непереборними, такими, що унеможливлювали як в загальному розумінні, так й з точки зору вимог кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини, з огляду на тривалість пропуску строку та невжиття обвинуваченою ОСОБА_8 жодних заходів для добросовісного користування належними їй процесуальними правами та неухильного виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи, що обвинуваченій були роз`яснені її права щодо порядку оскарження вироку, окрім цього її захист здійснював захисник, який в силу своїх професійних прав та обов`язків, які передбачені договором про надання правової допомоги та визначені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" обізнаний у цьому, то обвинувачена мала всі передбачені законом можливості для належної реалізації свого права на оскарження вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2021 року вчасно.

Відповідно до ч.3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 399 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 - повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4