Справа № 487/4773/24
Провадження № 1-кп/487/648/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 м. Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000189 від 17.05.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Миколаєві, громадянина України, має вищу освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

16.05.2024 року, приблизно о 18-00 год, ОСОБА_2 , перебуваючи на вул.Кузнецькій у м.Миколаєві, здійснив виклик таксі, за яким приїхав автомобіль служби таксі «Ideal Taxi 994», марки «Wolkswagen Touran», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 ..

Під час перебування у салоні автомобілю таксі, ОСОБА_2 , звернувся до ОСОБА_3 з проханням заїхати до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Під час знаходження у приміщенні магазину «Продукти», розташованого за адресою АДРЕСА_2 , у ОСОБА_2 , виник злочинний умисел направлений на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_3 , шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_2 , використовуючи довірливі відносини з потерпілим, звернувся до ОСОБА_3 з проханням розрахуватися за придбанні ним продукти харчування, посилаючись на те, що його банківську картку раптово було заблоковано, та повідомивши, що по приїзду за місцем свого проживання, поверне витрачені потерпілим грошові кошти.

ОСОБА_3 , вважаючи, що ОСОБА_2 , поверне йому грошові кошти, знаходячись у приміщенні магазину «Продукти», з використанням терміналу, здійснив оплату придбаних ОСОБА_2 продуктів харчування на суму 1600 грн., своєю банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 .

Прибувши за адресою вул.Кузнецька, 54 м.Миколаїв, ОСОБА_2 повідомив потерпілому, що йому необхідно піти додому, щоб взяти грошові кошти для повернення ОСОБА_3 та оплати послуг таксі, та таким чином з місця скоєння кримінального проступку зник, розпорядившись отриманими грошовими коштами на власний розсуд.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_2 спричинив потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 1600 грн..

Ограном досудового розслідування дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду за участю захисника ОСОБА_4 на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви потерпілого ОСОБА_3 встановлено, що потерпілий погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку знайшла своє підтвердження.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_2 та визнає його винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві).

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи,раніше не судимий, на профілактичному обліку у МРУП ГУНП у Миколаївській області не перебуває, 17.02.2024 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КпроАП України.

З 27.02.2022 року проходив службу у ЗС України за призовом під час мобілізації. 14.08.2023 року звільнений з лав ЗС України в запас за станом здоров`я.

Відповідно до повідомлення директора КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР №2492 від 27.05.2024 року, ОСОБА_2 проходив лікування стаціонарно у період з 26.12.2014 по 16.01.2015 року з діагнозом «РПП внаслідок вживання алкоголю, стан відміни без ускладнень». Неодноразово у 2020 році проходив лікування у наркологічному відділенні з діагнозом «РПП внаслідок вживання алкоголю та наркотичних речовин гостра інтоксикація».

Відповідно до квитанції №Р24АD6905 від 27.05.2024 року, ОСОБА_2 було перераховано потерпілому ОСОБА_3 1600 грн., в рахунок відшкодування завданої шкоди.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, ним вчинено кримінальний проступок

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, в силу п.п.1,2 ч.1 ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному проступку, активне сприяння його розкриттю, добровільне відшкодування завданого збитку

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст.. 67 КК України, судом не встановлено.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначені положення кримінального законодавства узгоджуються зпозицією ЄСПЛ, викладеною у справі «Езех і Коннорс проти С полученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_2 покарання, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 381-382, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1