Справа № 466/7714/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/417/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська, Миколаївської області, без постійного місця проживання,

засуджено за ч.4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 08 серпня 2022 року.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, під час дії на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_7 , перебуваючи в підвальному приміщенні під`їзду 2 по АДРЕСА_1 , 06 серпня 2022 року приблизно о 13.30 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном, здійснив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_9 , поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя її та здоров`я, та заволодів майном потерпілої грошима в сумі 300 грн. та мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A01» imei1: НОМЕР_1 Imei2: НОМЕР_2 , вартістю 3000 грн. і грошовими коштами на карті, чим спричинив потерпілій матеріальних збитків на суму 3500 грн.

В апеляційній скарзі прокурор Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині застосування положень ст. 69 КК України.

Наголошує, що судом першої інстанції не враховано характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а лише наведено формальне посилання на такі обставини без належного обґрунтування.

Акцентує, що обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено особливо тяжкий злочин - розбій, в умовах воєннного стану, щодо особи похилого віку та в стані алкогольного сп`яніння, із застосуванням канцелярського ножа.

Також, звертає увагу на те, що судом не наведено жодних мотивів не призначення обвинуваченому ОСОБА_7 додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч.4 ст. 187 КК України як обов`язкове.

Вважає, що з огляду на відсутність ознак, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості такого через м`якість.

Просить скасувати вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2023 року в частині призначеного судом покарання, ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією майна.

В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , виступ його захисника адвоката ОСОБА_10 та пояснення потерпілої ОСОБА_9 про її заперечення і залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам місцевий суд дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.

Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

З огляду на вищезазначені норми закону, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентується цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язанні з призначенням покарання.

Згідно ч.1 ст. 69 КК України (в ред. № 1576-IX від 29.06.2021) за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції навів обґрунтовані мотиви такого рішенні та як вбачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого в умовах воєнного стану обвинуваченим кримінального правопорушення, дані про особу винного, його позитивну характеристику, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне та повне відшкодування завданих збитків, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Також, місцевим судом враховано і визнано як обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення і складну життєву ситуацію обвинуваченого, яка склалася, внаслідок збройної агресії російської федерації, а саме втрату житла у АДРЕСА_2 , що перебувало під ракетними обстрілами та зв`язку із матір`ю і сім`єю.

Відтак, колегія суддів вважає, що сукупність вищенаведених обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, всупереч покликанням прокурора в апеляційній скарзі з цього приводу, дають підстави для призначення обвинуваченому відповідно до положень ст. 69 КК України покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 187 КК України, про що належним чином мотивовано у вироку, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім цього, колегія суддів приймає до уваги висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2024 року по даній справі.

Отже, колегія суддів вважає вирок суду законним і обґрунтованим і не вбачає підстав для його скасування.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4