Справа № 527/134/24
провадження № 1-кп/527/72/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000788, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глобине Глобинського району Полтавської області, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працює, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 27.12.2023 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан в Україні продовжено Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 12 серпня 2022 року, №757/2022 від 07 листопада 2022 року, №58/2023 від 06 лютого 2023 року, №254/2023 від 01 травня 2023 року, №451/2023 від 26 липня 2023 року. Указом Президента України №734/2023 від 6 листопада 2023 року продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

23 грудня 2023 року ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, проник через калітку на огороджену територію домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою : АДРЕСА_2 , де в подальшому, шляхом вільного доступу через незачинені двері, проник в приміщення гаражу.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 умисно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану на території України, зі стелажу в приміщенні гаражу таємно викрав бензопилу синьо білого кольору марки CHAIN SAW 520 із шиною та ланцюгом, вартістю 1400 грн та електрозварювальний апарат промислового виробництва марки «Ритм-М» модель ИСА-250 синього кольору, вартістю 1560 грн, спричинивши майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 6469/23 від 27.12.2023 року, на загальну суму 2960 грн.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю при обставинах, викладених в обвинувальному акті, підтвердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснивши час, спосіб та обставини, за яких він вчинив кримінальне правопорушення, підтвердивши характер та механізм своїх дій, щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. При цьому, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в період воєнного стану суд находить правильною.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження і доведена повністю.

На підставі ст. 65 КК України, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, в ході судового засідання не встановлено.

ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив умисний тяжкий злочин проти власності.

Згідно характеристики від 28.12.2023 року за № 02-43/601, за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно.

Згідно довідки лікарняного закладу, ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває; перебував на обліку у лікаря нарколога, знятий з обліку, в зв`язку з одужанням.

Потерпіла ОСОБА_6 , згідно направленої заяви, просила суворо не карати ОСОБА_5 , вказуючи, що шкоду ним відшкодовано в повному обсязі, обвинувачений характеризується позитивно.

Відповідно до ч.3 ст. 65 КК України підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються ст. 69 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м?якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р., з відповідними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній послатися на ч. 1 ст. 69 КК.

З урахуванням вказаних вимог закону, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд бере до уваги наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність суспільно небезпечних наслідків, оскільки викрадене майно було повернуто потерпілій, особу обвинуваченого, який прагне до виправлення та готовність змінювати спосіб життя, є соціально адаптованим в суспільстві, веде активний спосіб життя, позитивно характеризується за місцем проживання, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має та просила його суворо не карати, пропозицію прокурора та захисника в судових дебатах щодо можливості призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а тому приходить до переконання, у відповідності до вимог ст.69 КК України, про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк нижче від найнижчої межі санкції вказаної статті.

Судом встановлено, що вищевказане кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив до ухвалення вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 27.12.2023 року, яким останнього було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі з іспитовим строком на 1 рік.

З урахуванням викладеного, після призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи той факт, що особі повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також ту обставину, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, враховуючи вищевикладені дані щодо особи обвинуваченого, позицію сторін обвинувачення та захисту, суд прийшов до висновків, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме така міра покарання буде законною, обґрунтованою, справедливою, відповідатиме не тільки тяжкості й характеру вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого та меті покарання.

Цивільні позови не заявлено. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання, з застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України, у виді чотирьох років дев`яти місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 27.12.2023 року менш суворого покарання за цим вироком, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, під час якого зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Речові докази: бензопилу синьо білого кольору марки CHAIN SAW 520 із шиною та ланцюгом, електрозварювальний апарат промислового виробництва марки «Ритм-М» модель ИСА-250 синього кольору залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1