Провадження № 1-кс/331/121/2024
Справа № 331/1393/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000148, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2021 року, підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000148, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2021 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання органом досудового розслідування зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 8 березня 2021 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_1 , підійшов до припаркованого автомобілю марки ВАЗ «21063», в кузові білого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 з номером шасі № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , та відчинивши незачинені ліві задні двері вказаного автомобілю, проник у середину салону.

Після чого ОСОБА_4 сів на водійське сидіння, та продовжуючи свій злочинний намір, вставив в замок запалювання монету номіналом 50 копійок та провернувши її, запустив панель приборів, тим самим розблокував кермо вказаного автомобілю. Після чого, штовхнувши автомобіль з гори, завів двигун та рушив з місця, виїхавши по вул. Фортечній у напрямку Шевченківського району міста Запоріжжя.

Далі ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що його злочинні дії залишились непомічені, на вказаному автомобілі, поїхав у напрямку вул. Брюллова.

Своїми діями ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду згідно автотоворознавчої експертизи на суму 17180 гривень 00 копійок.

Таким чином, встановлена достатня кількість доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, який кваліфікується як незаконне заволодіння транспортним засобом.

30.03.2020 р. було повідомлено про підозру у вищевказаному злочині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Донецьк, українцю, громадянину України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

09.01.2014 р. Горняцьким районним судом м. Макеєвка Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України до громадських робіт на 30 годин. На підставі п. 1, 3, ч. 2, ст. 105 КК України звільнений від покарання та переданий під нагляд батьку на 1 рік;

30.12.2020 р. Запорізькою місцевою прокуратурою №1 направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.?

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке законодавством передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років позбавлення волі.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 було вручено повістки з метою прибуття до слідчого, проте, не зважаючи на неодноразові виклики слідчого та прокурора, останній до слідчого відділення Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, з метою проведення слідчих дій, та ознайомлення з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не з`являвся та не повідомляв про причини свого неприбуття.

Також оперативному підрозділу СКП Відділу поліції №2 ЗРУП ГУ НП в Запорізькій області було надане доручення на встановлення фактичного місця знаходження ОСОБА_4 і зобов`язання його явкою в Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Згідно рапорту о/у СКП Відділу поліції №2 ЗРУП ГУ НП в Запорізькій області встановити його фактичне місце знаходження не виявилося можливим.

07 травня 2021 р. кримінальне провадження зареєстроване у ЄРДР за №0000148 від 10.03.2021, зупинене у зв`язку з оголошенням розшуку підозрюваного та зупинене досудове слідство.

На підставі викладеного, просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них до суду не надходило.

Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

З матеріалів справи вбачається, що слідчий та прокурор належним чином повідомлялися про розгляд справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про судоустрій і статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали додані до клопотання, приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 8 березня 2021 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_1 , підійшов до припаркованого автомобілю марки ВАЗ «21063», в кузові білого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 з номером шасі № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , та відчинивши незачинені ліві задні двері вказаного автомобілю, проник у середину салону.

Після чого ОСОБА_4 сів на водійське сидіння, та продовжуючи свій злочинний намір, вставив в замок запалювання монету номіналом 50 копійок та провернувши її, запустив панель приборів, тим самим розблокував кермо вказаного автомобілю. Після чого, штовхнувши автомобіль з гори, завів двигун та рушив з місця, виїхавши по вул. Фортечній у напрямку Шевченківського району міста Запоріжжя.

Далі ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що його злочинні дії залишились непомічені, на вказаному автомобілі, поїхав у напрямку вул. Брюллова.

Своїми діями ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду згідно автотоворознавчої експертизи на суму 17180 гривень 00 копійок.

Таким чином, встановлена достатня кількість доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, який кваліфікується як незаконне заволодіння транспортним засобом.

30.03.2020 р. було повідомлено про підозру у вищевказаному злочині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Донецьк, українцю, громадянину України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

09.01.2014 р. Горняцьким районним судом м. Макеєвка Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України до громадських робіт на 30 годин. На підставі п. 1, 3, ч. 2, ст. 105 КК України звільнений від покарання та переданий під нагляд батьку на 1 рік;

30.12.2020 р. Запорізькою місцевою прокуратурою №1 направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.?

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке законодавством передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років позбавлення волі.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 було вручено повістки з метою прибуття до слідчого, проте, не зважаючи на неодноразові виклики слідчого та прокурора, останній до слідчого відділення Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, з метою проведення слідчих дій, та ознайомлення з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не з`являвся та не повідомляв про причини свого неприбуття.

Також оперативному підрозділу СКП Відділу поліції №2 ЗРУП ГУ НП в Запорізькій області було надане доручення на встановлення фактичного місця знаходження ОСОБА_4 і зобов`язання його явкою в Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Згідно рапорту о/у СКП Відділу поліції №2 ЗРУП ГУ НП в Запорізькій області встановити його фактичне місце знаходження не виявилося можливим.

07 травня 2021 р. кримінальне провадження зареєстроване у ЄРДР за №0000148 від 10.03.2021, зупинене у зв`язку з оголошенням розшуку підозрюваного та зупинене досудове слідство.

12 січня 2024 року слідчий СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000148, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 12 січня 2024 року дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000148, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289 КК України. Виконання ухвали про здійснення приводу доручено органу, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження. Строк дії ухвали встановлено до 12 липня 2024 року.

Станом на 12 липня 2024 року ОСОБА_4 не затримано, місце його перебування не встановлене.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Прокурор, слідчий не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю слідчого, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до листа № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до кримінального процесуального кодексу України» слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК). Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, слідчого, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

Ухвалу слідчого судді, суду про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого має бути виконано у строк, встановлений у цій ухвалі. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії (ч. 1 ст. 408 КПК). У зв`язку з цим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою слідчий суддя залишає без розгляду.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2024 року не затримано та не доставлено до суду для розгляду клопотання стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя позбавлений законних підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим, вважає за необхідне клопотання слідчого залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000148, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2021 року року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1