Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/4405/24
Провадження №1-кп/523/1078/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

22.05.2024 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 13.02.2024р., за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, із неповною середньою освітою, не одруженого, не офіційно працюючого різноробочим фірми «Алдістрой», зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , згідно зі ст.89 КК України не маючого судимості,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації та впровадження на території України воєнного стану, вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

На початку березня 2023р., точний час не встановлений, ОСОБА_5 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої разом зі ОСОБА_7 , під час вживання яких, побачив на кухні мобільний телефон, павербанк та бездротові навушники. В цей момент, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та він відповідно визначив вищевказане чуже майно, предметом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити реалізації його злочинного умислу, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_7 : мобільний телефон марки «Redmi note 11», в корпусі синього кольору, вартістю 14000грн. із сім-картою «Лайфселл», яка матеріальної вартості не представляє, павербанк марки «Devia» 50000 mAh, вартістю 5000грн. та бездротові навушники марки «hoco», чорного кольору, вартістю 2500грн., а всього таємно викрав на загальну суму 21500грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 21500гривень.

В судовому засіданні, обвинувачений повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченням, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_5 , який є особою згідно зі ст.89 КК України не маючої судимості, вчинив умисне та корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, маючого неповну середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із батьком.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання обвинуваченим своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_5 , який є особою згідно зі ст.89 КК України не маючої судимості, вчинив умисне та корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, маючого неповну середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із батьком, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, повне визнання обвинуваченим своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, приймаючи до уваги думку потерпілої ОСОБА_7 , яка просить призначити покарання обвинуваченому відповідно до вимог Законодавства України і з цього приводу покладається на розсуд Суду, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим, документально підтвердженим та визнаний обвинуваченим у повному обсязі.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_5 обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 21500гривень.

Речовий доказ: зошит - вважати повернутим за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1