Справа № 462/4231/24
провадження 1-кс/462/985/24
У Х В А Л А

30 травня 2024 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви від 09.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 1 ст. 307 КК України, -

встановив:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді із скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить зобов`язати уповноважену особу Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 10.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Подану скаргу обґрунтовує тим, що 10.05.2024 ОСОБА_3 скерував поштовим зв`язком до Відділу поліції № 1 письмову заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 1 ст. 307 КК України. Оскільки вказану заяву про вчинення кримінальних правопорушень Відділом поліції № 1 було отримано 13.05.2024, відтак, на виконання вимог ст. 214 КПК України, відомості за такою заявою повинні були бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2024. Однак, уповноваженими особами ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області допущено бездійльність, оскільки всупереч вимогам закону відомості за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР так і не внесено, а тому просить скаргу задоволити, зобов`язати посадових осіб Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області внести відомості поданої ОСОБА_3 заяви від 10.05.2024 про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 1 ст. 307 КК України.

В судовому засідання скаржник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у тексті скарги та просив задоволити. По суті заяви про вчинення кримінальних правопорушень, із якою звернувся до ВП № 1 додатково пояснив, що 19.04.2024, близько 09.00-09.30 год., перебуваючи на АДРЕСА_1 на автобусній зупинці недалеко від Приміського вокзалу, після того як здійснив висадку пасажирів, знаходився поруч із транспортним засобом, а саме біля пасажирських дверей автобуса в очікуванні наступних пасажирів на відправлення за рейсом у м. Дрогобич. Через деякий час в салон автобуса пройшли дві жінки, а ще трохи пізніше чоловік, який перебував певний час в автобусі сам під час того, як згадані жінки виходили з автобуса на вулицю. Надалі вказаний чоловік вийшов, сказавши, що хоче купити воду в магазині поруч, однак потім так і не повернувся. В цей час до автобуса підійшли працівники поліції, які з`ясувавши в нього хто водій та власник автобуса, попросили документи на транспортний засіб. При цьому, поки він діставав документи, поліцейські підійшовши до дверей автобуса зі сторони водія, попросили їх відкрити, після чого вказали на сумку, яка була поруч з місцем водія. Йому було невідомо, що це за сумка та що в ній знаходиться, оскільки йому не належить, про що він одразу повідомив працівників поліції, однак останні викликали слідчо-оперативну групу, повідомивши про виявлення предметів, схожих на патрони та зіп-пакетів із порошкоподібною речовиною. Як він дізнався пізніше поліцейські прибули за викликом зі служби «102» про те, що він ніби-то здійснює збут наркотичних засобів. Із врахуванням на тривалий конфлікт між ним та «Експрес Таксі», що також здійснює перевезення у м. Дрогобич, переконаний, що сумку із вказаними предметами йому підкинув чоловік, який заходив в автобус та певний час перебував у салоні транспортного засобу сам, поки він як водій та інші пасажири перебували на вулиці. З даного приводу він звернувся із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 1 ст. 307 КК України до ВП № 1, однак відомості за такою заявою до ЄРДР так і не було внесено.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені вимоги скарги ОСОБА_3 підтримала у повному обсязі, пояснила, що останній 10.05.2024 поштовим зв`язком скерував у ВП № 1 письмову заяву про вчинення кримінальних правопорушень, згідно відомостей з АТ «Укрпошта» вказана заява отримана ВП № 1 13.05.2024, тобто відомості за заявою ОСОБА_3 , на виконання вимог ст. 214 КПК України, повинні були бути внесені до ЄРДР 14.05.2024, однак станом на час звернення зі скаргою так і не були внесені. Просила скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважених осіб ВП № 1 внести відомості до ЄРДР за скерованою 10.05.2024 ОСОБА_3 до Відділу поліції № 1 заявою про вчинення кримінальних правопорушень.

Слідча ОСОБА_5 у судовому засіданні проти заявлених вимог скарги заперечила у повному обсязі та просила у задоволенні такої відмовити повністю. В обґрунтування заперечень пояснила, що відомості про вчинення кримінального правопорушення із попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України вже внесено у ЄРДР, Відділом поліції № 1 здійснюється досудове розслідування, зокрема в межах вказаного кримінального провадження станом на даний час проведено експертизу вилучених предметів, схожих на патрони та очікується отримання висновків інших експертиз. Представник скаржника наполягає на внесенні відомостей заяви до ЄРДР за ч. 2 ст. 383, ч. 1 ст. 307 КК України, однак оцінка та визначення кваліфікації діяння здійснюється саме органом досудового розслідування в межах вже наявного кримінального провадження, відтак вважає передчасним і недоцільним як здійснення перекваліфікації ймовірного правопорушення, так і реєстрації нового кримінального провадження.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.

Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Як встановлено слідчим суддею із Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Відділом поліції № 1 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000420 від 20.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за фактом події, що мала місце 19.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 та безпосередньо стосується обставин, викладених скаржником ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінальних правопорушень від 10.05.2024.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні для проведення перевірки та встановлення об`єктивної істини слідчими проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії, зокрема експертизи.

Відповідно до ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відтак, враховуючи, що викладені скаржником обставини щодо кримінальних правопорушень, по суті є предметом перевірки в межах вже наявного кримінального провадження, в якому здійснюється досудове розслідування та за результатами якого, у разі виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий зобов`язаний самостійно внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, крім того, зважаючи, що в силу норм ст. ст. 303, 304 КПК України слідчий суддя не наділений повноваженнями про зобов`язання вчинити дії щодо зміни наявної правової кваліфікації кримінального правопорушення чи внесення відомостей про кримінальне правопорушення за визначеною скаржником кваліфікацією, оскільки попередня та/або подальша кваліфікація є виключною прерогативою уповноваженої особи органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даній стадії підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування можебути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певнудію; відмову узадоволенні скарги.

Відтак, за встановлених фактичних обставин розгляду скарги ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що у задволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, -

постановив:

У задоволенні скарги скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви від 09.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 1 ст. 307 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/4231/24

Слідчий суддя: ОСОБА_1