Справа № 598/1046/24
провадження № 1-кп/598/141/2024
ВИРОК

іменем України

"01" травня 2024 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 08 березня 2024 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України,

встановив:

05 червня 2023 року приблизно о 14 годині 28 хвилин у ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , без дозволу та відома ОСОБА_6 отримав доступ до банківського карткового рахунку номер НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим того ж дня Законом України №2102-ІХ з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України № 254/2023 від 01 травня 2023 року, затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02 травня 2023 року № 3057-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, а саме грошових коштів в сумі 5025,13 гривень, належних ОСОБА_6 , які зберігалися на його банківській картці АТ КБ «ПриватБанк», номер НОМЕР_1 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи таємно, з корисливих мотивів, увівши на телефоні потерпілого ОСОБА_6 пароль входження у його додаток «Приват24» та увійшовши у вказаний додаток, перевів із банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», номер НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 5025,13 гривень на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», НОМЕР_2 , якими розпорядився в подальшому на власний розсуд. В результаті своїх умисних, протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 5025,13 гривень.

Крім того, 05 червня 2023 року о 14 годині 28 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , не маючи освіти в галузі інформаційних технологій, але будучи людиною, що розбирається в тонкощах користування послугами автоматизованих систем, маючи злочинний намір, спрямований на особисте збагачення, у протизаконний спосіб, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, використовуючи мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy J1, який належить ОСОБА_6 та який він отримав особисто від останнього, в якому встановлено додаток віддаленого доступу до автоматизованої системи Інтернет-банкінгу «Приват24», через всесвітню мережу «Інтернет», шляхом вводу до автоматизованої системи електронного комплексу персонального ідентифікаційного коду, авторизувався від імені ОСОБА_6 , що дало можливість ознайомлюватися з інформацією, яка охороняється законом та має обмежений доступ. Таким чином ОСОБА_5 отримав доступ до банківського карткового рахунку номер НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» без дозволу та відома ОСОБА_6 , сформував підроблений документ на переказ грошових коштів із вказаного банківського карткового рахунку на свій банківський картковий рахунок номер НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та переказав грошові кошти в сумі 5025,13 гривень, чим вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем.

Крім того, 07 червня 2023 року приблизно 09 години 50 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав чуже майно в умовах воєнного стану за допомогою несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем АТ КБ «ПриватБанк», а саме аналогічно: використовуючи мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy J1, який належить ОСОБА_6 та який він взяв непомітно від останнього, в якому встановлено додаток віддаленого доступу до автоматизованої системи Інтернет-банкінгу «Приват24», через всесвітню мережу «Інтернет», шляхом вводу до автоматизованої системи електронного комплексу персонального ідентифікаційного коду, авторизувався від імені ОСОБА_6 , що дало можливість ознайомлюватися з інформацією, яка охороняється законом та має обмежений доступ. Таким чином ОСОБА_5 отримав доступ до банківського карткового рахунку ОСОБА_6 номер НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» та без дозволу і відома останнього, сформував підроблений документ на переказ грошових коштів із вказаного банківського карткового рахунку на свій банківський картковий рахунок номер НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та переказав грошові кошти в сумі 5050,38 гривень, якими розпорядився в подальшому на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив повторне несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 5050,38 гривень.

Крім того, 11 червня 2023 року приблизно о 19 годині 17 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав чуже майно у умовах воєнного стану, за допомогою несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем АТ КБ «ПриватБанк», а саме аналогічно: використовуючи мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy J1, який належить ОСОБА_6 та який він взяв непомітно від останнього, в якому встановлено додаток віддаленого доступу до автоматизованої системи Інтернет-банкінгу «Приват24», та без дозволу і відома ОСОБА_6 , сформував підроблений документ на переказ грошових коштів із вказаного банківського карткового рахунку на свій банківський картковий рахунок номер НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та переказав грошові кошти в сумі 502,51 гривень, якими розпорядився в подальшому на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 502,51 гривні.

Крім того, 16 червня 2023 року приблизно о 12 годині 41 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав чуже майно у умовах воєнного стану, за допомогою несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем АТ КБ «ПриватБанк», а саме аналогічно: використовуючи мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy J1, який належить ОСОБА_6 та який він взяв непомітно від останнього, в якому встановлено додаток віддаленого доступу до автоматизованої системи Інтернет-банкінгу «Приват24» та без дозволу і відома ОСОБА_6 , сформував підроблений документ на переказ грошових коштів із вказаного банківського карткового рахунку на свій банківський картковий рахунок номер НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та переказав грошові кошти в сумі 1005,03 гривень, якими розпорядився в подальшому на власний розсуд. чим вчинив повторне несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем. Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1005,03 гривень.

Крім того, 21 червня 2023 року приблизно о 13 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав чуже майно у умовах воєнного стану, за допомогою несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем АТ КБ «ПриватБанк», а саме аналогічно: використовуючи мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy J1, який належить ОСОБА_6 та який він взяв непомітно від останнього, в якому встановлено додаток віддаленого доступу до автоматизованої системи Інтернет-банкінгу «Приват24» та без дозволу і відома ОСОБА_6 , сформував підроблений документ на переказ грошових коштів із вказаного банківського карткового рахунку на свій банківський картковий рахунок номер НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та переказав грошові кошти в сумі 1005,03 гривень, якими розпорядився в подальшому на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1005,03 гривень.

Всього за період з 05 червня 2023 року по 21 червня 2023 року ОСОБА_5 зняв із банківської картки «Приватбанк» номер НОМЕР_1 , належної ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 12588,08 гривень, чим завдав потерпілому шкоду на вказану суму.

Такі умисні дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за:

-ч.4 ст.185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану;

-ч.1 ст.361 КК України, як за ознаками несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку;

-ч.2 ст.361 КК України, як за ознаками несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, вчинене повторно.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 11 березня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 т.185 КК Україні.

29 березня 2024 року підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про змінене повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України.

22 квітня 2024 року між прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 08 березня 2024 року, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю його захисника - адвоката ОСОБА_4 та за згодою із потерпілим ОСОБА_6 , на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України, зі змістом якої обвинувачений ОСОБА_5 , ознайомлений і зміст йому зрозумілий, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України. Сторони узгодили, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , за вчинені кримінальні правопорушення, призначається: за ч.4 ст.185 КК України, у виді 5 п`яти років позбавлення волі; за ч.1 ст.361 КК України у виді у виді 1 року обмеження волі; за ч.2 ст.361 КК України у виді 2 років обмеження волі. Відповідно до статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Одночасно з цим, на підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з визначенням іспитового строку, а також покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що відповідно до ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , передбачені ч.4 ст.184 КК України є тяжким злочином, передбачені ч.1 ст.361 КК України є кримінальним проступком, передбачені ч.2 ст.361 КК України є нетяжким злочином. Шкоду завдано потерпілому ОСОБА_6 Потерпілим надано письмову згоду прокурору на укладення даної угоди про визнання винуватості. Узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України та у виді обмеження волі передбачене санкцією ч.1, ч.2 ст.361 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, у відповідності до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання: за ч.4 ст.185 КК України, у виді 5 п`яти років позбавлення волі; за ч.1 ст.361 КК України у виді у виді 1 року обмеження волі; за ч.2 ст.361 КК України у виді 2 років обмеження волі. Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

При цьому, суд враховує обставини, що пом`якшують вину ОСОБА_5 , а саме те, що він повністю визнав свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодував потерпілому заподіяну майнову шкоду, а тому приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, в зв`язку з чим слід звільнити його згідно ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням. Також суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому іспитовий строк терміном на 1 рік та покласти на нього наступні обов`язки, що передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також, суд враховує думку потерпілого, який погоджується на призначення остаточного покарання ОСОБА_5 за ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361, ст.70, ст.75 КК України у виді 5 років позбавлення волі, з визначенням іспитового строку тривалістю на 1 рік, будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 на даний час немає.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_5 .

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 100, 174, 369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 квітня 2024 року між прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 08 березня 2024 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 п`яти років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.361 КК України у виді у виді 1 року обмеження волі;

- за ч.2 ст.361 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі, а саме:

- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_5 , яка зберігається у матеріалах даного кримінального провадження (у прокурора) - повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_5 .

- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належну потерпілому ОСОБА_6 , яка зберігається у матеріалах даного кримінального провадження (у прокурора) - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

- мобільний телефон марки SAMSUNG, чорного кольору, належний ОСОБА_6 , що знаходяться на зберігання у потерпілого ОСОБА_6 - повернути останньому за належністю.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Даний повний вирок суду складений, підписаний і проголошений суддею 01 травня 2024 року.

Суддя ОСОБА_7