Справа № 953/3521/24
н/п 1-кс/953/3116/24
"30" квітня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
- оперативна пам`ять «Kingston KVR1333D3N9/4G-SP 1.5V», у кількості 1 шт.;
- кулер для процесора, залізний з різнокольоровим дротом, модель «DKM-7D52A-A7-GP, 1238JM1004», у кількості 1 шт.;
- відеокарта «ASUS» 210-1GD3-L, серійний номер: «D8C0YZ141921», у кількості 1 шт.,
а також на тимчасово вилучене 23 квітня 2024 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме:
- системний блок «ASUS Cooler master», з дисководом та наліпками на передній частині блоку: «AMD Athlone X2», «КомТех», а також блок живлення: «Strike-X 600w», у кількості 1 шт.
Згідно з відміткою на поштовому конверті, клопотання про арешт майна направлено на адресу Київського районного суду м. Харкова 24 квітня 2024 року.
Під час досудового розслідування встановлено, що 23 квітня 2024 року до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що 23 квітня 2024 року близько 16 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_3 невстановлена особа вчинила крадіжку комп`ютера, який її належить, спричинивши їй матеріальну шкоду у розмірі 5150 грн.
Крім того, 23 квітня 2024 року у період часу з 21 години 40 хвилин до 21 години 50 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 проведений огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено: системний блок «ASUS Cooler master», з дисководом та наліпками на передній частині блоку: «AMD Athlone X2», «КомТех», а також блок живлення: «Strike-X 600w».
Вищевказані предмети визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного у органу досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищезазначені предмети з метою недопущення їх знищення та забезпечення збереження доказів до повного та об`єктивного досудового розслідування.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі та просила клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати клопотання за її відсутності, щодо задоволення клопотання не заперечувала та просила передати тимчасово вилучене майно їй на відповідальне зберігання.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.
Окрім того,відповідно до протоколу огляду місця події від 23 квітня 2024 року вбачається, що 23 квітня 2024 року у період часу з 21 години 40 хвилин до 21 години 50 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , проведений огляд місця події під час якого виявлено та вилучено: системний блок «ASUS Cooler master», з дисководом та наліпками на передній частині блоку: «AMD Athlone X2», «КомТех», а також блок живлення: «Strike-X 600w».
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Отже, відповідно до ст. 91 КПК України майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Крім того, слідчий суддя вважає за можливе передати тимчасово вилучене майно на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.
Такий спосіб арешту буде найменш обтяжливим та не призведе до зупинення або надмірного обмеження будь-якої правомірної діяльності користувача, не зашкодивши при цьому кримінальному провадженню.
Саме такий спосіб та місце зберігання арештованого майна, на переконання слідчого судді, є ефективним, оскільки буде сприяти дієвості кримінального провадження, завданням досудового розслідування та захисту прав власника майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 23 квітня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, власником якого є ОСОБА_4 , а саме:
- оперативна пам`ять «Kingston KVR1333D3N9/4G-SP 1.5V», у кількості 1 шт.;
- кулер для процесора, залізний з різнокольоровим дротом, модель «DKM-7D52A-A7-GP, 1238JM1004», у кількості 1 шт.;
- відеокарта «ASUS» 210-1GD3-L, серійний номер: «D8C0YZ141921», у кількості 1 шт.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 23 квітня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , майно, власником якого є ОСОБА_4 , а саме:
- системний блок «ASUS Cooler master», з дисководом та наліпками на передній частині блоку: «AMD Athlone X2», «КомТех»,
-блок живлення: «Strike-X 600w», у кількості 1 шт.
Передати арештоване майно на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України та про необхідність збереження арештованого майна.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки по зберіганню майна до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку та, у разі необхідності, за першою вимогою надавати вказаний велосипед слідчому, прокурору, експерту з метою його огляду та проведення слідчих дій.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1