ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/791/24 Справа № 207/1780/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , а також заступника керівника Камянської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року у кримінальному провадженні № 0000119, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, особи з інвалідністю 3 групи по загальному захворюванню опорно-рухового апарату, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_10

прокурора ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_12

в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 09 лютого 2023 року, тобто з моменту його фактичного затримання, з розрахунку день за день.

Цивільний позов ОСОБА_13 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_13 у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 3926 гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_13 у рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 500 000 гривень 00 копійок.

Судом вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Цим вироком ОСОБА_5 визнаний винною у тому, що 09.02.2023 року приблизно о 19:40 год., ОСОБА_5 знаходився в приміщенні кафе «Смачно24», розташованого за адресою: м. Кам`янське, вул. В.Сіренка, 2а, де у нього на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт з раніше незнайомим йому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході словесного конфлікту ОСОБА_5 та ОСОБА_14 вийшли з кафе на вулицю, де продовжили конфлікт, в ході якого ОСОБА_14 вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_5 .

В цей час, у ОСОБА_5 раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_5 пішов за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_15 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де взяв належний йому ніж в шкіряному чохлі, та пішов до кафе «Смачно24».

09.02.2023 року приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_5 повернувся до зазначеного вище кафе «Смачно 24», біля якого стояв потерпілий ОСОБА_14 .

Побачивши ОСОБА_5 на проїжджій частині біля зазначеного кафе, ОСОБА_14 підійшов до нього, де знову між ними розпочався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 дістав принесений з собою ніж.

В ході конфлікту ОСОБА_5 та ОСОБА_14 перемістились за приміщення вищевказаного кафе, де ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до потерпілого ОСОБА_14 і реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_14 , утримуючи в правій руці принесений з собою ніж, знаходячись навпроти потерпілого, на ґрунті неприязних відносин наніс останньому один удар в грудну клітину зліва.

Отримавши удар ножем, потерпілий ОСОБА_14 почав втікати, а ОСОБА_5 утримуючи ніж в руці побіг за ним.

На ділянці місцевості на відстані приблизно 12 метрів від входу в кафе «Смачно24», потерпілий ОСОБА_14 впав на асфальтне покриття обличчям вниз, а ОСОБА_5 , продовжуючи свій прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_14 , утримуючи ніж в правій руці, знаходячись зі спини від потерпілого ОСОБА_14 , наніс останньому один удар в праву поперекову область.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді: - рани в правій поперековій області - відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, так як при звичайному перебігу викликає розлад здоров`я більше 6-ти, але менше 21 доби; - садно в області зовнішнього кута лівого ока, на задній поверхні 5-го пальця правої кисті - відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки; - проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця та лівої легені (рана веретеноподібної форми на передній поверхні зліва, при зведені країв лінійної форми, краї рани рівні, не осадженні верхній кінець закруглений, нижній гостро кутовий, стінки рани рівні, рана переходить в раневий канал зліва на право, з переду назад, декілька зверху вниз, з ушкодженням міжреберних м`язів, 3-го ребра, пристінкової плеври, серцевої сорочки, лівого шлуночку серця, краю лівої легені) - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть.

Смерть потерпілого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала 09.02.2023 року у період часу з 20.00 годин по 20.28 годин від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця та лівої легені, яке супроводжувалося внутрішньо-плевральною та зовнішньою кровотечею, що призвело до розвитку гострої крововтрати.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_6 просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років.

В обґрунтування вказує, що призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції не врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, а також часткове відшкодування завданої злочином шкоди.

Також захисник вказує, що суд не врахував віктимну поведінку потерпілого, який сам спровокував конфлікт.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, є особою з інвалідністю 3 групи по загальному захворюванню опорно-рухового апарату, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

- прокурор просить вирок суду змінити, виключити з мотивувальної частини вироку посилання на «...витягом з кримінального провадження № 0000119 від 09.02.2023 року з якого вбачається, що 09.02.2023 року о 20.10 год. ОСОБА_5 перебуваючи в м. Кам?янське, вул. В.Сіренка, поблизу буд. 2А, в ході конфлікту завдав ножем удар в область грудної клітини ОСОБА_14 , внаслідок чого останній помер на місці» як на доказ, на підтвердження обставин справи та вини.

Включити до резолютивної частини вироку посилання про стягнення з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_13 20 000 гривень процесуальних витрат (витрати на правову допомогу).

Включити до резолютивної частини вироку: посилання на необхідність застосування ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 строк

попереднього ув`язнення день за день, починаючи з 09.02.2023 року до

набрання вироком законної сили.

В іншій частині вирок суду просить залишити без змін.

В обґрунтування вказує, що посилання суду на витяг з кримінального провадження, як на доказ винуватості ОСОБА_5 , є безпідставним, оскільки цей витяг в розумінні ст. 84 КПК України, не є доказом.

Крім того вказує, що відповідно до резолютивної частини вироку, суд, задовольнив цивільний позов потерпілої та стягнув з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_13 у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 3926 гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 гривень. Тобто, вирішивши по суті вірно стягнення 20 000 гривень з обвинуваченого на користь потерпілої, одночасно судом помилково віднесено процесуальні витрати (витрати на правову допомогу) до завданої майнової шкоди.

Також прокурор зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог кримінального закону, не зарахував обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення день за день, починаючи з 09.02.2023 до набрання вироком законної сили.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги захисника, проти задоволення апеляційної скарги прокурора не заперечували, думку прокурора, потерпілої та її представника, які заперечували проти апеляції захисника, а також частково просили задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Щодо вимог апеляційної скарги захисника про необхідність зміну вироку і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого покарання, з посиланням на особу обвинуваченого, а також на не врахування судом першої інстанції обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, а також часткове відшкодування завданої злочином шкоди, то вони не є переконливими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції дотримався наведених вище вимог закону та врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи по загальному захворюванню опорно-рухового апарату, за місцем проживання характеризується задовільно, в реєстрі у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Також, суд першої інстанції при призначенні покарання врахував часткове відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди, а також думку потерпілої, яка наполягала на максимально суворому покаранні.

За наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливо тільки в умовах його ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі в наближених до мінімальних меж, встановлених санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у виді 10 років позбавлення волі.

Зауваження захисника щодо наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_5 кількох обставин, які пом`якшують покарання, не знайшли свого підтвердження, оскільки обвинувальному акті дані обставини зазначені не були, та даних, які б вказували на наявність щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду, не встановлено.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, є особою з інвалідністю ІІІ групи по загальному захворюванню опорно-рухового апарату, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з огляду на встановлені вище обставини, колегія суддів не вважає достатньо переконливими для пом`якшення покарання обвинуваченому.

За загалом вище наведеного, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, колегія суддів не знаходить.

Таким чином, суд першої інстанції врахував всі обставини по справі, в тому числі і поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , а також наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, що виразилися у смерті потерпілого, та призначив покарання яке відповідає особі винного, і яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів, також зважає на дотримання судом першої інстанції при призначенні покарання практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

З врахуванням наведеного, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом першої інстанції відповідає принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості, а тому підстав для пом`якшення покарання, як на це вказує захисник, колегія суддів не вбачає.

З огляду на вище наведене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Що стосується зауваження прокурора щодо необхідності виключення з мотивувальної частини вироку посилання суду на витяг з кримінального провадження, як на доказ винуватості ОСОБА_5 , оскільки цей витяг в розумінні ст. 84 КПК України, не є доказом, то дана обставина хоча і має місце, проте фактично не змінює суті прийнятого судом рішення, а також не змінює обсяг доказів, покладених в основу вироку в частині обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину чи кваліфікації його дій, а тому відсутні підстави відповідно положень ст. 408 КПК України, змінювати вирок в цій частині.

Посилання прокурора на необхідність включення до резолютивної частини вироку посилання про стягнення з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_13 20 000 гривень процесуальних витрат на правову допомогу, є необґрунтованими та безпідставним, оскільки дане питання належним чином вирішено судом в резолютивній частині вироку.

Не є прийнятними вимоги прокурора про додаткове зазначення в резолютивній частині вироку положень ч. 5 ст. 72 КК України, при зарахуванні обвинуваченому ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення, оскільки суд правильно зарахував в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 09 лютого 2023 року, тобто з моменту його фактичного затримання, з розрахунку день за день.

Таким чином з огляду на загалом наведене вище, підстав для задоволення вимог апеляційних скарги захисника та прокурора, не вбачається, а тому вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , а також заступника керівника Камянської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року у кримінальному провадженні № 0000119, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4