Справа № 206/1016/24
Провадження № 1-в/206/58/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро ОСОБА_5 про зняття арешт з майна,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду надійшла заява ОСОБА_3 про зняття арешту. В обґрунтування клопотання заявник посилався на ті обставини, що в 2000 році вона притягалася до кримінальної відповідальності. В процесі досудового розслідування поставною слідчого ОСОБА_6 СВ УСБУ в Дніпропетровській області від 01.07.2002 року з метою забезпечення можливої конфіскації майна в порядку ст.ст. 125, 126, 130 КПК України було накладено арешт на майно ( в тому числі грошові кошти), які належать їй. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2004 року, по справі № 1-329/2004 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 366,ч.2 ст. 367 КК України провадження було припинено, а її звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.»б» ст. 1,12 ЗУ «Про амністію» від 11.05.2000 року. При звільненні її від кримінальної відповідальності не було вирішено питання про зняття арешту майна.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, просить її задовольнити.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечує, вважає, що є підстави для її задоволення.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

Судом встановлено, що поставною слідчого ОСОБА_6 СВ УСБУ в Дніпропетровській області від 01.07.2002 року, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, в порядку ст.ст. 125, 126, 130 КПК України було накладено арешт на майно ( в тому числі грошові кошти), яке належать ОСОБА_7 ..

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2004 року у кримінальній справі № 1-329/2004 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 366,.2 ст. 367 КК України провадження у справі було закрито, ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. «б» ст. 1,12 ЗУ «Про амністію» від 11.05.2000 року.

Ухвалюючи постанову про закриття провадження у справі і звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, судом не було вирішено питання щодо арештованого майна ОСОБА_3 .

Відповідно до п.9 розділу 11 «Перехідні положення» КПК України (2012 року ) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 126 КПК України ( в редакції 1960 р) забезпечення цивільного позову та можливості конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б це майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Згідно з пунктами 7 та 8 частини першої статті 324 КПК України ( в редакції 1960р), постановлюючи вирок, суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи підлягають відшкодуванню збитки, заподіяні потерпілому, а також кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на його стаціонарне лікування, якщо цивільний позов не був заявлений; що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

У порядку, передбаченому статтею 411 КПК України 1960 року, суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема щодо виконання вироку у частині цивільного позову чи конфіскації майна.

Враховуючи той факт, що провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_3 було закрито, останню було звільнено від кримінальної відповідальності, а тому потреби в подальшому накладенні арешту на майно ( в тому числі грошові кошти) ОСОБА_8 відпали.

За таких підстав,суд приходить до висновку, що накладений постановою слідчого арешт на майно ОСОБА_8 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 324 411 КПК України ( в редакції 1960), п.9 розділу 11 «Перехідні положення» КПК України 2012 року, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити

Скасувати арешт накладений на майно ( в тому числі грошові кошти), яке належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови старшого слідчого по ВВС слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області майором юстиції ОСОБА_6 від 01.07.2002 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Повний тест ухвали буде оголошено 18.04.2024 року о 13-00 год.

Суддя ОСОБА_1