Дата документу 09.04.2024 Справа № 333/103/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/103/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/573/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, не має місця реєстрації та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:

- 10 серпня 2006 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.197, ст.ст.69,70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців. 28 серпня 2006 року звільнений за відбуттям строку покарання;

- 30 серпня 2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік;

- 27 квітня 2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. 15 лютого 2011 року звільнений за відбуттям строку покарання;

- 24 жовтня 2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. 23 серпня 2013 року звільнений за відбуттям строку покарання;

- 28 листопада 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.ч.2,3 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.ст75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

- 29 травня 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.70,71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. 08 лютого 2019 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 20 лютого 2020 року Комунарським районним судом м Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. 19 лютого 2021 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.190, ч.4 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник-адвокат ОСОБА_8 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 грудня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено таке покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на 3 (три) роки;

- за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;

- за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на 7 (сім) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний - тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з 29 листопада 2022 року згідно з протоколом затримання із розрахунку один день попереднього увезення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 755,08 грн за залучення експертів на проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження надав перевагу показанням потерпілого, а не його, та ухвалив рішення, визнавши його винуватим, на підставі показань потерпілого, який безпосередньо був очевидцем події злочину. Просить апеляційний суд перевірити законність ухвалення вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання за ч.4 ст.186 КК України (епізод щодо потерпілого ОСОБА_9 від 29 листопада 2022 року, а саме те, що вина за цим епізодом не доводиться наявними у провадженні доказами, що є підставою для скасування обвинувального вироку за цим епізодом. Апелянт просить закрити кримінальне провадження за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_9 . Крім того, обвинувачений зазначає, що спосіб вчинення злочину суд визначив на підставі показань потерпілого, оскільки лише він був присутній під час події злочину, посилаючись на інші фактичні дані, які, по суті, констатують тільки факт того, що обвинувачений продав телефон потерпілого свідку ОСОБА_10 . Для того, щоб кваліфікувати дії останнього за ст.186 КК України, потрібно більше доказів, ніж лише показання потерпілого. В той же час, інших доказів саме такого способу вчинення злочину, у провадженні немає, а є лише ті, що свідчать про факт володіння та розпорядження обвинуваченим майном потерпілого.

В свою чергу, обвинувачений вважає, що встановлення факту виявлення у нього предмету злочину, а саме телефону «нокіа» не є достатнім для ствердження про доведеність його винуватості у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілого.

Доводи, вимоги викладені в доповненнях до апеляційної скарги обвинуваченого, є аналогічними тим, що зазначені в апеляційній скарзі.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити оскаржуваний вирок суду, а саме змінити правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення з ч.4 ст.186 КК України на ч.2 ст.190 КК України, та призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень - у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що дії обвинуваченого мають бути кваліфіковані за ст.190 КК України, оскільки телефоном потерпілого він заволодів шахрайським шляхом, а саме, зловживаючи довірю потерпілого.

Суд першої інстанції помилково не врахував показання обвинуваченого ОСОБА_6 про його невинуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, вважаючи, що вони суперечать дослідженим, перевіреним і оціненим судом доказам.

Суд першої інстанції помилково критично поставився до позиції обвинуваченого та сторони захисту про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 з ч.4 cт.186 КК України на cт.190 КК України.

На думку апелянта, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що склад шахрайства відсутній, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати відповідно як грабіж.

Суд першої інстанції наполягає на відсутності підстав ставити під сумнів показання потерпілого стосовно вчиненого відносно нього грабежу, оскільки вони об`єктивно узгоджуються з обставинами, встановленими під час дослідження доказів у їх сукупності, однак обвинувачений вважає, що потерпілий невірно оцінив обстановку щодо скоєного відносно нього кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції наполягає про відсутність в матеріалах провадження будь-яких доказів, які б спростовували показання потерпілого і давали підстави вважати, що він має неприязні стосунки з обвинуваченим, однак апелянт вважає, що в його діях є склад злочину за ч.2 ст.190 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 вважає, що суд першої інстанції мав підстави для перекваліфікації його дій з ч.4 ст.186 КК України на ч.2 ст.190 КК України, що є підставою для зміни вироку суду.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 будучи особою раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальні правопорушення проти власності за таких обставин.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Так, 28 жовтня 2022 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні торгівельної зали магазину ТОВ «Сільпо-Фуд», який знаходиться за адресою:м. Запоріжжя, вул. Бородинська, буд. 20-Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв з торгівельної полиці з м`ясними виробами зазначеного магазину товар, а саме: свинячу вирізку фермерську, артикул 757764, вартістю за кілограм 182 гривень 45 копійок з без урахуванням ПДВ, вагою 2 кілограми 202 грамів на загальну суму 401 гривня 77 копійок без урахуванням ПДВ; свинячу лопатку фермерську, артикул 757767, вартістю за кілограм 149 гривень 51 копійка без урахування ПДВ, загальною масою 2 кілограми 056 грамів на загальну суму 307 гривень 41 копійка без урахування ПДВ.

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поклав вищевказану свинячу вирізку фермерську та свинячу лопатку фермерську до рюкзака чорного кольору, який мав при собі. Після чого, пройшов повз касову зону, не розрахувався за вказаний товар та покинув приміщення магазину з викраденим майном, тим самим спричинила ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на загальну суму 709 гривень 18 копійок, без урахування ПДВ.

Крім того, 12 листопада 2022 року, в період часу з 16 годин 04 хвилин до 16 годин 23 хвилини, ОСОБА_6 , знаходячись у торговому залі гіпермаркету «Епіцентр К», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного магазину, намагався таємно викрасти майно, що належить TOВ «Епіцентр К», сховавши до свого пакету, а саме: - сир твердий «Мааздам» ТМ «Глобіне», 45%, ваговий, артикул 61626773, штрихкод 226І626773015, в кількості 1,258 кг, вартістю 306 гривень 00 копійок за кілограм, без урахування ПДВ, загальною вартістю 320 гривень 79 копійок без урахування ПДВ та сир «Чедер Червоний» ТМ «Coburger», 50%, артикул 61633637, штрихкод 010, в кількості 1,152 кг, вартістю 461 гривня 67 копійок за кілограм, без урахування ПДВ, загальною вартістю 531 гривня 84 копійки без урахування ПДВ, а всього майна на загальну суму 852 гривні 63 копійки, без урахування ПДВ, чим намагався спричинити матеріальну шкоду ТОВ «Епіцентр К» на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони супермаркету з викраденим товаром після проходження касової зони, та в подальшому переданий працівникам поліції.

Крім того, 13 листопада 2022 року приблизно о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента №64/2022 від 24 лютого 2022 року, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні магазину « Аврора », який розташований за адресою: вул. Північнокільцева, 10, м. Запоріжжя , викрав з торгового стенду майно, що належить ТОВ «Вигідна покупка», а саме: шампунь та бальзам - ополіскувач «Head & Shoulders Ментол 2в1», об`ємом 360мл у кількості 4 одиниць, вартістю 149 гривень 00 копійок за кожен, загальною вартістю 596 гривень 00 копійок, шампунь для волосся «Head & Shoulders Основний Догляд 2в1», об`ємом 360 мл у кількості 3 одиниць, вартістю 149 гривень 00 копійок за кожен, загальною вартістю 447 гривень 00 копійок, шампунь для волосся «Pantene Pro-V Густі та міцні», об`ємом 400 мл у кількості 6 одиниць, вартістю 129 гривень 00 копійок за кожен, загальною вартістю 774 гривні 00 копійок, шампунь для волосся «Pantene Pro-V Інтенсивне відновлення», об`ємом 400 мл вартістю 129 гривень 00 копійок, а всього майна на загальну суму 1 946 гривень 00 копійок.

Після чого, ОСОБА_6 поклав викрадене майно в пакет та зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями ТОВ «Вигідна покупка» майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, 22 листопада 2022 року, в період часу з 13 годин 19 хвилин до 13 годин 37 хвилини, ОСОБА_6 , знаходячись у торговому залі гіпермаркету «Ашан», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 1-Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного магазину, намагався таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», сховавши під свій верхній одяг, а саме: ковбасу с/к «Європейська», штрих код 866, в кількості 2 штук, вагою 260 гр кожна, вартістю 204 гривні 91 копійка за одиницю товару, без урахування ПДВ, загальною вартістю 409 гривень 82 копійки без урахування ПДВ, ковбасу с/к «Махан», штрихкод 210, в кількості 1 штуки, вагою 280 гр, вартістю 211 гривень 16 копійок без урахування ПДВ, сир пармезан -«Zanetti», штрихкод 008, в кількості 2 штук, вагою 200 гр кожна, вартістю 266 гривень 08 копійок за одиницю товару без урахування ПДВ, загальною вартістю 532 гривні 16 копійок без урахування ПДВ, сир твердий «Mantova», штрихкод 737, в кількості 2 штук, вагою 200 гр кожна, вартістю 201 гривень 33 копійок за одиницю товару без урахування ПДВ, загальною вартістю 402 гривні 66 копійок без урахування ПДВ, а всього майна на загальну суму 1555 гривень 80 копійок, без урахування ПДВ, чим намагався спричинити матеріальну шкоду ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони супермаркету з викраденим товаром після проходження касової зони, та в подальшому переданий працівникам поліції.

Крім того, 25 листопада 2022 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на території ринку «Космічний», який розташований по вулиці Північнокільцевій у місті Запоріжжі, зустрівся з раніше не знайомим ОСОБА_11 та в ході розмови маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, під приводом здійснення телефонного дзвінка, з метою особистого збагачення, заволодів належним потерпілому ОСОБА_11 мобільним телефоном марки «ZTE», моделі «Blade L210», об`ємом пам`яті на 1/32 ГБ, ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору, вартість якого згідно з висновком експерта №979-22 від 28.11.2022 року Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз, становить 2 516 гривень 45 копійок, в якому знаходилась одна сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», з абонентським номером - ( НОМЕР_3 ), яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, при цьому пообіцявши потерпілому повернути вищевказаний телефон після здійснення телефонного дзвінка.

Після того, як потерпілий ОСОБА_11 добровільно передав ОСОБА_6 свій вищевказаний мобільний телефон, скориставшись тим, що останній не спостерігає за його діями, пішов та у подальшому розпорядився вказаним мобільним телефоном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, 29 листопада 2022 року приблизно о 09 годині 55 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану введеного Указом Президента №64/2022 від 24 лютого 2022 року, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_4 , підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , з метою наживи та незаконного збагачення під приводом здійснення дзвінка, попросив належний останньому мобільний телефоном марки «Nokia», моделі «3.4 ТА-1283», об`ємом пам`яті на 3/64 ГБ, ІМЕІ (1): НОМЕР_4 , ІМЕІ (2): НОМЕР_5 , у корпусі блакитного кольору, вартістю 4 000 гривень 00 копійок, в якому знаходились дві сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон», з абонентським номером - ( НОМЕР_6 ) та ( НОМЕР_7 ), які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, не маючи наміру його повертати. Отримавши від потерпілого ОСОБА_9 зазначений мобільний телефон, ОСОБА_6 утримуючи його про собі почав відходити від потерпілого, а далі почав втікати з місця злочину, розуміючи що його дії стали відкриті для потерпілого, не реагуючи на заклики потерпілого ОСОБА_9 зупинитись та повернути викрадене майно.

Після чого, ОСОБА_6 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 4000 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану;

- ч.4 ст.185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

- ч.2 ст.190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно;

- ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та захисника, які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження зазначених вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.190, ч.4 ст.186 КК України, а саме: за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України - закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану; ч.4 ст.185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану; ч.2 ст.190 КК України - шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно; ч.4 ст.186 КК України - відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

В апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник не оспорюють фактичні обставини провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

За таких обставин, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та необхідності кваліфікації його дій за ч.2 ст.190 КК України, колегія суддів доходить таких висновків.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України визнав у повному обсязі, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, які є достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України, за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. У скоєному щиросердечно розкаюється.

Щодо інкримінованого злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав частково, суду пояснив, що 29 листопада 2022 року приблизно о 10 год, перебуваючи у дворі буд. АДРЕСА_4 підійшов до невідомого чоловіка, як пізніше з`ясувалось потерпілого ОСОБА_9 , та попросив у останнього мобільний телефон для дзвінка. Отримавши від ОСОБА_9 зазначений мобільний телефон та імітуючи розмову, почав відходити від потерпілого та в подальшому зник в гаражах, при цьому ОСОБА_9 його не контролював, а навпаки відволікся. Жодних дій наздогнати його потерпілий ОСОБА_9 не вчиняв, тим паче закликів зупинитись та повернути телефон не виказував. Викрадений телефон він продав на ринку «Анголенко» в м. Запоріжжя. Чому потерпілий ОСОБА_9 обмовляє його, надаючи показання щодо відкритого заволодіння його майном, йому не відомо. Вважає, що його дії мають бути кваліфіковані за ст.190 КК України, оскільки телефоном ОСОБА_9 він заволодів шахрайським шляхом, а саме зловживаючи довірю потерпілого.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 за вказаним епізодом, вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, при викладених у вироку суду обставинах, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що він є військовослужбовцем. В листопаді 2022 року він був вдома на реабілітації після лікування, тому що має вади здоров`я, а саме вади у спілкуванні та пересуванні. 29 листопада 2022 року зранку він пішов за покупками на ринок, де приблизно о 10 год., перебуваючи біля буд. АДРЕСА_4 , до нього підійшов невідомий чоловік, як пізніше з`ясувалось ОСОБА_6 , та попросив зателефонувати. На прохання ОСОБА_6 він дав свій мобільний телефон, але останній почав імітувати розмову та відділятись від нього. Він зробив зауваження ОСОБА_6 та став казати йому, щоб він не йшов та повернув телефон, але останній не реагував та став швидко відходити, а в подальшому взагалі побіг. Він намагався його зупинити, схопивши рукою за плече, однак маючи вади в пересуванні, втратив рівновагу та впав на землю, пошкодивши руку, а ОСОБА_6 в цей час з викраденим телефон побіг в сторону гаражів та зник. Тоді він повернувся додому та розповів дружині, яка викликала поліцію. В цей же день працівники поліції затримали ОСОБА_6 та повернули йому викрадений телефон.

В судовому засіданні він вказав, що безпосередньо обвинувачений ОСОБА_6 заволодів його мобільним телефоном. Потерпілий просив суд суворо покарати обвинуваченого та призначити йому покарання, пов`язане з позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила що її чоловік ОСОБА_9 є військовослужбовцем. В листопаді 2022 року останній перебував вдома на реабілітації після лікування, оскільки має вади при спілкуванні та пересуванні. 29 листопада 2022 року вранці чоловік вийшов за покупками на ринок, де приблизно об 10 год. повернувся дуже знервованим та повідомив, що у нього викрали мобільний телефон, а саме до нього біля буд. АДРЕСА_4 підійшов невідомий чоловік, який попросив зателефонувати. Отримавши телефон, чоловік імітуючи розмову, почав від нього віддалятись та побіг з телефоном в гаражі, а він намагався його затримати, схопив рукою з плече, однак впав на землю та пошкодив руку. За цією подією вона зателефонувала в поліцію та повідомила про злочин. Ввечері цього дня працівники поліції затримали нападника та повернули мобільний телефон. Мобільний телефон марки «Nokia», у корпусі блакитного кольору придбавався її чоловіком в 2021 році за 4000 грн.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він працює реалізатором мобільних телефонів на ринку «Анголенко» в м. Запоріжжя. 29 листопада 2022 року в денний час доби до нього підійшов чоловік, як пізніше з`ясувалось ОСОБА_6 , який продав йому сенсорний мобільний телефон «Нокиа» за 800 грн. Через деякий час до нього підійшли працівники поліції разом з ОСОБА_6 , які вилучили у нього вищезазначений мобільний телефон, а ОСОБА_6 повернув йому гроші.

Також, судом першої інстанції досліджені такі документи, відомостям з яких надана відповідна правова оцінка, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29 листопада 2022 року, відповідно до якого 29 листопада 2022 року о 10 год. 30 хв. невідомий чоловік, перебуваючи у дворі буд. АДРЕСА_4 під приводом здійснення телефонного дзвінка відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_9 (а.с.57-58);

- рапорт чергового ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, про те, що 29 листопада 2022 року о 10 год. надійшло повідомлення зі АДРЕСА_5 невідома особа під приводом здійснення телефонного дзвінка відкрито заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_9 та побігла в сторону зупинки громадського транспорту (а.с.56);

- протокол огляду місця події від 29 листопада 2022 року з фотознімками, з якого убачається, що 29 листопада 2022 року в період часу з 10 год. 46 хв. по 11 год. 18 хв. оглянуто ділянку місцевості, розташовану поблизу буд. АДРЕСА_4 . (а.с.59-67);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 29 листопада 2022 року за фотознімками та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), з якого убачається, що потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 , як чоловіка, який 29 листопада 2022 року поблизу буд. АДРЕСА_4 відкрито заволодів його мобільним телефоном. (а.с.78 - 83);

- протокол огляду предмету від 29 листопада 2022 року з додатками, мобільного телефону марки «Nokia», моделі «3.4 ТА-1283», об`ємом пам`яті 3/64 ГБ, ІМЕІ (1): НОМЕР_4 , ІМЕІ (2): НОМЕР_5 , у корпусі блакитного кольору, в якому знаходяться дві сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон», з абонентським номером: ( НОМЕР_6 ) та ( НОМЕР_7 ), що належить потерпілому ОСОБА_9 (а.с.101- 111);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 листопада 2022 року з додатками, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 , як чоловіка, який 29 листопада 2022 року приблизно о 10 год. 30хв. по вул.Олександровській у м.Запоріжжя продав йому мобільний телефон марки «Nokia», у корпусі блакитного кольору (а.с.93 - 98).

Також судом досліджено речові докази: мобільний телефон марки «Nokia», моделі «3.4 ТА-1283», об`ємом пам`яті 3/64 ГБ, ІМЕІ (1): НОМЕР_4 , ІМЕІ (2): НОМЕР_5 , у корпусі блакитного кольору, в якому знаходяться дві сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон», з абонентським номером: ( НОМЕР_6 ) та ( НОМЕР_7 ). (а.с.113-115).

Окрім того, з метою оцінки доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, встановлення інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, суд першої інстанції також дослідив процесуальні рішення, документи та інші матеріали, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0001732 від 29 листопада 2022 року. (а.с.18);

- рапорт чергового Комунарського ВП Дніпровського ВП в Запорізькій області від 29 листопада 2022 року про вчинений злочин (а.с.56);

- постанову про визнання речових доказів від 29 листопада 2022 року. (а.с.84-85, 113-114);

- ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 (а.с.143-145).

Аналізуючи вищевказані докази, колегія суддів звертає увагу на те, що потерпілий ОСОБА_9 безпосередньо зазначив, що саме обвинувачений ОСОБА_6 відкрито заволодів його майном.

При цьому, потерпілий детально розповів про обставини вчинення злочину щодо нього.

До того ж, сам обвинувачений не заперечував того, що він був на місці події злочину, попросив у потерпілого мобільний телефон для здійснення дзвінка, а отримавши мобільний телефон та імітуючи розмову, почав відходити від потерпілого та в подальшому зник в гаражах. Викрадений телефон він продав на ринку «Анголенко» в м. Запоріжжя.

Показання обвинуваченого з приводу того, що потерпілий ОСОБА_9 його не контролював, а навпаки відволікся та жодних дій наздогнати його не вчиняв, тим паче закликів зупинитись та повернути телефон не виказував, спростовуються показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_12 , а також письмовими доказами, вказаними вище.

Ставити під сумнів правдивість показань потерпілого жодних підстав немає, оскільки вони є послідовними та узгоджуються з іншими доказами.

Зокрема, вищезазначені показання повністю узгоджуються з відомостями з протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29 листопада 2022 року, відповідно до якого потерпілий повідомив, що 29 листопада 2022 року о 10 год. 30 хв. невідомий чоловік шляхом прохання зателефонувати, знаходячись по вул.Північнокільцевій у м.Запоріжжя , відкрито заволодів його мобільним телефоном вартістю 4000 грн, чим спричинив матеріальний збиток.

Відповідно до рапорту чергового ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, 29 листопада 2022 року о 10 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що біля буд. АДРЕСА_4 невідома особа під приводом здійснення телефонного дзвінка відкрито заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_9 та побігла в сторону зупинки громадського транспорту.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29 листопада 2022 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 , як чоловіка, який 29 листопада 2022 року поблизу буд. АДРЕСА_4 відкрито заволодів його мобільним телефоном.

При цьому, згідно з вказаним протоколом, на запитання захисника потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що він не наздогнав особу, яка відкрито вкрала мобільний телефон, але він його переслідував.

Відеозапис вказаного протоколу був досліджений судом в ході судового розгляду. Згідно з відеозаписом, потерпілий в присутності понятих, захисника та осіб, які були пред`явлені для впізнання, повідомив обставини вчинення стосовно нього злочину.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зазначені докази у своїй сукупності підтверджують поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, при викладених у вироку суду обставинах, водночас спростовують версію сторони захисту про те, що обвинувачений не вчиняв відкритого викрадення майна потерпілого, а заволодів його телефоном шахрайським шляхом.

Отже, доводи сторони захисту про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого не є слушними та суперечать фактичним обставинам провадження.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який має судимості за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, вчинив нетяжкий та тяжкий злочин, має постійне місце проживання та реєстрацію, не одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу, на хронічні захворювання не страждає, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває. Обставин, що пом`якшують, або обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відомостей про те, що обвинувачений за станом свого здоров`я не може утримуватись в умовах ізоляції від суспільства, матеріали провадження не містять та при апеляційному розгляді суду апеляційної інстанції таких відомостей не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для задоволення апеляційних скарг не убачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 грудня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.5 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4