Рівненський апеляційний суд
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2024 року м. Рівне

Справа № 564/660/24

Провадження № 11-сс/4815/107/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

заявниці ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 12 березня 2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 12 березня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Не погодившись з рішенням місцевого суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 12 березня 2024 року та постановити нову, якою задовольнити її скаргу та зобов`язати уповноважених осіб ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області внести відомості до ЄРДР за її заявою від 11.01.2024 року про вчинення кримінального правопорушення.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та постановленою з порушенням норм процесуального права. Вказує, що слідча суддя, без наявності відповідних доказів, керуючись формальними міркуваннями, прийшла до висновку про безпідставність її скарги, не перевіривши, зокрема, шляхом витребування з відділення поліції документів, які б свідчили про дійсно проведену перевірку викладених у заяві ОСОБА_6 фактів, а лише взяла до уваги пояснення заступника начальника даного слідчого відділення про перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в неприязних відносинах та неодноразові її скарги на цю особу, що не відповідає дійсності. Зазначає, що у відповіді відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області не наведено достатніх даних на підтвердження перевірки слідчими законності надання ОСОБА_7 відстрочки від призову під час мобілізації у період воєнного стану у зв`язку з наявністю в нього на утриманні трьох малолітніх дітей, що змусило її звернутися до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб даного слідчого відділення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити рішення слідчої судді без зміни, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що 11 січня 2024 року ОСОБА_6 звернулася до Управління СБУ в Рівненській області із заявою щодо ухилення від мобілізації ОСОБА_7 , 1977 р.н., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в діях якого вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України. 15.01.2024 року дане звернення скеровано з Управління СБУ на адресу Головного управління національної поліції в Рівненській області для проведення заходів перевірки в межах компетенції. Листом від 09.02.2024 року № 1568/212/01-24 т.в.о. начальника ВП №2 Рівненського РУП ГУП в Рівненській області ОСОБА_8 повідомив заявницю про те, що за результатами розгляду її звернення не встановлено достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України. Відповідно відомості по цій заяві внесені до ЄРДР не були, тому вона звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність працівників поліції, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298. Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів зазначає, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про його вчинення. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, з одного боку, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування, а з іншого - захищає особу від необґрунтованого кримінального переслідування.

Відтак, за наявності у заяві чи повідомленні об`єктивних даних (а не суто гіпотетичних чи уявних), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, вони повинні бути внесені до ЄРДР.

Водночас, якщо заявник таких даних не наводить, його заява не може вважатися такою, що підлягає обов`язковій реєстрації в ЄРДР. Тобто, навіть якщо заявник стверджує про наявність ознак злочину та певну його кваліфікацію, це не означає, що подія злочину мала місце насправді та що склад кримінального правопорушення наявний, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Отже, законодавець передбачив необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що саме такий підхід є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що слідча суддя керувалася формальними та безпідставними міркуваннями, оскільки не перевірила підставність подання нею скарги, не заслуговують на увагу.

Так, в заяві про вчинення злочину остання стверджує, що ОСОБА_7 ухиляється від мобілізації, оскільки офіційно в нього є лише одна дитина, а він отримав відстрочку від призову у зв`язку з наявністю в нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей віком до 18 років, що на її думку, свідчить про фіктивність надання відстрочки, оскільки батько двох дітей дружини ОСОБА_7 не позбавлений батьківських прав та сплачує аліменти.

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 вказав, що дані, наведені в скарзі ОСОБА_6 , перевірені, та територіальним центром комплектування та соціальної підтримки дійсно надано ОСОБА_7 відстрочку від призову на військову службу під час загальної мобілізації у зв`язку з наявністю в нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей віком до 18 років. При цьому зазначив, що для отримання відстрочки особа не обов`язково повинна бути біологічним батьком трьох і більше дітей, діти можуть просто перебувати на утриманні чоловіка. Наголосив, що рішення про призов або відстрочку від мобілізації приймається саме ТЦК, тому в разі незгоди з діями територіального центру ОСОБА_6 має право звернутися до ТУ ДБР щодо неправомірних, на її думку, дій ТЦК.

З огляду на вищевикладене в сукупності, доводи, наведені в апеляційній скарзі заявниці, не знайшли свого підтвердження, а слідчим суддею вірно зазначено, що твердження ОСОБА_6 про вчинення злочину є лише її припущеннями, ґрунтуються на суб`єктивному уявленні щодо неправомірності дій службових осіб, власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність. По суті заява про вчинення кримінального правопорушення містить лише суб`єктивний виклад обставин та не містить відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбачених ст.336 КК України, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми даними, обґрунтованими та допустимими доказами.

Отже, місцевий суд прийняв законне рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому її апеляційна скарга є необґрунтованою і підстави для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 12 березня 2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2