Дата документу 01.04.2024 Справа № 331/2401/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/2401/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/483/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 190 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, українець, маючий середню освіту, не працюючий, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 13 травня 2004 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

2) 12 квітня 2005 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 23 липня 2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 26 січня 2018 року Вільнянським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 19 березня 2020 року звільнився по відбуттю строку покарання;

5) 21 червня 2022 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2022 року та призначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання - з 15 вересня 2021 року.

Цим же вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, вирок відносно якого ніким не оскаржений, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за наступних обставин.

Приблизно в листопаді 2022 року, ОСОБА_8 маючи навички роботи із комп`ютерною технікою та інтернет - ресурсами, з використанням електронно - обчислювальної техніки та підключення до мережі Інтернет, зареєстрував обліковий запис у мобільному додатку «ОLХ.ua», який діє на території України, та з метою подальшого незаконного заволодіння коштами потенційних клієнтів шляхом їх обману, розмістив у вказаному додатку завідомо неправдиву інформацію у вигляді оголошення щодо продажу бензинового генератору, який насправді не мав в наявності та не мав мети подальшої його реалізації, шляхом продажу.

Так, 27.11.2022, потерпіла ОСОБА_10 знайшла у мобільному додатку «ОLХ.ua» оголошення щодо продажу бензинового генератору, на загальну суму 20 300 гривень. Будучи введеною в оману, потерпіла ОСОБА_10 в ході листування в месенджері «Viber» з контактним номером НОМЕР_1 , на який було зареєстровано вказане оголошення, виявила бажання та домовилася про купівлю вказаного генератору, при цьому умовою угоди була передплата 10 % від вартості товару, що складає 2030 гривень. Так, ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону на якому встановлено мобільний додаток «ОLХ.ua», та за допомогою месенджеру «Viber», повідомив потерпілій ОСОБА_10 про те, що вона повинна здійснити передплату за товар, а саме грошові кошти в сумі 2030 гривень, шляхом перерахунку коштів на банківську картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 оформлену на ім`я ОСОБА_11 . Після цього, 27.11.2022 о 11 годині 57 хвилин, потерпіла ОСОБА_10 на виконання домовленості, будучи введеною в оману, при цьому помилково впевненою в правдивості та добросовісності дій з боку ОСОБА_8 , з своєї банківської карти, емітованої в АТ КБ «ПриватБанк» з № НОМЕР_3 перерахувала на банківську картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 оформлену на ім`я ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 2030 гривень 00 копійок, після чого ОСОБА_8 , використовуючи контактний номер НОМЕР_1 в месенджері «Viber», підтвердив їх отримання та в подальшому заблокував номер ОСОБА_10 .

Надалі ОСОБА_8 діючи за умисно, перерахував грошові кошти в сумі 2030 гривень з банківської картки емітованої АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на підконтрольну банківську картку емітовану АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_4 та в подальшому привласнив вказані грошові кошти і розпорядився ними на власний розсуд.

Зазначеними протиправними діями, шляхом обману, що виразилися у незаконному заволодінні грошовими коштами, в сумі 2030 гривень 00 копійок, ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, 28.11.2022 потерпіла ОСОБА_12 знайшла у мобільному додатку «ОLХ.ua» оголошення щодо продажу бензинового генератору, на загальну суму 20 300 гривень. При цьому доручила співмешканцю ОСОБА_13 домовитися про обставини його придбання. Будучи введеною в оману, потерпіла ОСОБА_12 та її співмешканець ОСОБА_13 в ході листування в месенджері «Viber» з контактним номером НОМЕР_1 , на який було зареєстровано вказане оголошення, виявили бажання та домовилися про купівлю вказаного генератору, при цьому умовою угоди була передплата 10 % від вартості товару, що складає 2030 гривень. Так, ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону на якому встановлено мобільний додаток «ОLХ.ua», та за допомогою месенджеру «Viber», повідомив потерпілій ОСОБА_12 про те, що вона повинна здійснити передплату за товар, а саме грошові кошти в сумі 2030 гривень, шляхом перерахунку коштів на банківську картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 оформлену на ім`я ОСОБА_11 . Після цього, 28.11.2022 о 11 годині 43 хвилин, потерпіла ОСОБА_12 на виконання домовленості, будучи введеною в оману, при цьому помилково впевненою в правдивості та добросовісності дій з боку ОСОБА_8 , з своєї банківської карти, емітованої в АТ КБ «ПриватБанк» з № НОМЕР_5 перерахувала на банківську картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 оформлену на ім`я ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 2030 гривень 00 копійок, після чого ОСОБА_8 , використовуючи контактний номер НОМЕР_1 в месенджері «Viber» підтвердив їх отримання та в подальшому заблокував номер ОСОБА_12 .

Надалі ОСОБА_8 діючи за умисно, перерахував грошові кошти в сумі 2030 гривень з банківської картки емітованої АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на підконтрольну банківську картку емітовану АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_4 та в подальшому привласнив вказані грошові кошти і розпорядився ними на власний розсуд.

Зазначеними протиправними діями, шляхом обману, що виразилися у незаконному заволодінні грошовими коштами, в сумі 2030 гривень 00 копійок, ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, 29.11.2022, потерпілий ОСОБА_14 , знайшов у мобільному додатку «ОLХ.ua» оголошення щодо продажу бензинового генератору, на загальну суму 21 800 гривень. Будучи введеним в оману, потерпілий ОСОБА_14 в ході листування в месенджері «Viber» з контактним номером НОМЕР_1 , на який було зареєстровано вказане оголошення, виявив бажання та домовився про купівлю вказаного генератору, при цьому умовою угоди була передплата 10 % від вартості товару, що складає 2180 гривень. Так, ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону на якому встановлено мобільний додаток «ОLХ.ua», та за допомогою месенджеру «Viber», повідомив потерпілому ОСОБА_14 про те, що він повинен здійснити передплату за товар, а саме грошові кошти в сумі 2180 гривень, шляхом перерахунку коштів на банківську картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 оформлену на ім`я ОСОБА_11 . Після цього, 29.11.2022 о 19 годині 17 хвилин, потерпілий ОСОБА_14 на виконання домовленості, будучи введеним в оману, при цьому помилково впевненим в правдивості та добросовісності дій з боку ОСОБА_8 , з банківської карти своєї дружини ОСОБА_15 , емітованої в АТ КБ «ПриватБанк» з № НОМЕР_6 перерахував на банківську картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 оформлену на ім`я ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 2180 гривень 00 копійок, після чого ОСОБА_8 , використовуючи контактний номер НОМЕР_1 в месенджері «Viber» підтвердив їх отримання та в подальшому заблокував номер ОСОБА_14 .

Надалі ОСОБА_8 діючи за умисно, перерахував грошові кошти в сумі 2180 гривень з банківської картки емітованої АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на підконтрольну банківську картку емітовану АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_4 та в подальшому привласнив вказані грошові кошти і розпорядився ними на власний розсуд.

Зазначеними протиправними діями, шляхом обману, що виразилися у незаконному заволодінні грошовими коштами, в сумі 2180 гривень 00 копійок, ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_14 , матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, приблизно в листопаді 2022 року ОСОБА_8 , знаходячись в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за адресою місто Запоріжжя вулиця Перша Ливарна будинок 36, вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , який перебував на волі. Відповідно до домовленостей, ОСОБА_8 , для вчинення шахрайських дій під приводом продажу неіснуючого товару, надавав введеним в оману потерпілим, номери банківських карток, якими користувався ОСОБА_7 , та на які потерпілі повинні були здійснювати передплату за неіснуючий товар. Відповідно, після переведення таких коштів ОСОБА_7 за винагороду в певний відсоток від переведеної суми, повинен був виконувати вказівки ОСОБА_8 , щодо обготівкування вказаних грошових коштів.

Приблизно в листопаді 2022 року, ОСОБА_8 маючи навички роботи із комп`ютерною технікою та інтернет - ресурсами, з використанням електронно - обчислювальної техніки та підключення до мережі Інтернет, зареєстрував у мобільному додатку «ОLХ.ua», який діє на території України, та з метою подальшого незаконного заволодіння коштами потенційних клієнтів шляхом їх обману, розмістив у вказаному додатку завідомо неправдиву інформацію у вигляді оголошення щодо продажу бензинового генератору, який насправді не мав в наявності та не мав мети подальшої його реалізації, шляхом продажу.

27.11.2022, потерпілий ОСОБА_16 , знайшов у мобільному додатку «ОLХ.ua» оголошення щодо продажу бензинового генератору, на загальну суму 20 300 гривень. Будучи введеним в оману, потерпілий ОСОБА_16 в ході листування в месенджері «Viber» з контактним номером НОМЕР_1 , на який було зареєстровано вказане оголошення, виявив бажання та домовився про купівлю вказаного генератору, при цьому умовою угоди була передплата 10 % від вартості товару, що складає 2030 гривень. Так, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону на якому встановлено мобільний додаток «ОLХ.ua», та за допомогою месенджеру «Viber», повідомив потерпілому ОСОБА_16 про те, що він повинен здійснити передплату за товар, а саме грошові кошти в сумі 2030 гривень, шляхом перерахунку коштів на банківську картку емітовану АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 оформлену на ім`я ОСОБА_7 . Після цього, 27.11.2022 о 17 годині 39 хвилин, потерпілий ОСОБА_16 на виконання домовленості, будучи введеним в оману, при цьому помилково впевненим в правдивості та добросовісності дій з боку ОСОБА_8 , з банківської карти, емітованої в АТ «УКРСІББАНК» з № НОМЕР_8 перерахував на банківську картку емітовану АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 оформлену на ім`я ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2030 гривень 00 копійок після чого ОСОБА_8 використовуючи контактний номер НОМЕР_1 в месенджері «Viber» підтвердив їх отримання та в подальшому заблокував номер ОСОБА_16 .

Надалі ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перерахував грошові кошти в сумі 2030 гривень з банківської картки емітованої АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 на банківську картку емітовану АТ «ПУМБ» № НОМЕР_9 , та в подальшому обготівкував грошові кошти отримавши з них відсоток на суму 300 гривень, а залишок у вигляді 1730 гривень перерахував ОСОБА_8 , який в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Зазначеними протиправними діями, шляхом обману, що виразилися у незаконному заволодінні грошовими коштами, в сумі 2030 гривень 00 копійок, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, спричинили потерпілому ОСОБА_16 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, 30.11.2022 потерпілий ОСОБА_17 знайшов у мобільному додатку «ОLХ.ua» оголошення щодо продажу бензинового генератору, на загальну суму 23 000 гривень. Будучи введеним в оману, потерпілий ОСОБА_17 в ході листування в месенджері «Viber» з контактним номером НОМЕР_1 , на який було зареєстровано вказане оголошення, виявив бажання та домовилася про купівлю вказаного генератору, при цьому умовою угоди була передплата 10 % від вартості товару, що складає 2 300 гривень. Так, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону на якому встановлено мобільний додаток «ОLХ.ua», та за допомогою месенджеру «Viber», повідомив потерпілому ОСОБА_17 про те, що він повинен здійснити передплату за товар, а саме грошові кошти в сумі 2300 гривень, шляхом перерахунку коштів на банківську картку емітовану АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 оформлену на ім`я ОСОБА_7 . Після цього, 30.11.2022 о 12 годині 50 хвилин, потерпілий ОСОБА_17 на виконання домовленості, будучи введеним в оману, при цьому помилково впевненим в правдивості та добросовісності дій з боку ОСОБА_8 , через мобільний додаток «Приват24» з власної банківської карти, емітованої в АТ КБ «ПриватБанк» з № НОМЕР_10 перерахував на банківську картку емітовану АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 оформлену на ім`я ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2380 гривень 85 копійок (з врахуванням банківської комісії), після чого ОСОБА_8 , використовуючи контактний номер НОМЕР_1 в месенджері «Viber» підтвердив їх отримання та в подальшому заблокував номер ОСОБА_17 .

Надалі ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перерахував грошові кошти в сумі 2300 гривень з банківської картки емітованої АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 на банківську картку емітовану АТ «ПУМБ» № НОМЕР_11 , та в подальшому обготівкував грошові кошти отримавши з них відсоток на суму 300 гривень, а залишок у вигляді 2000 гривень перерахував ОСОБА_8 , який в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Зазначеними протиправними діями, шляхом обману, що виразилися у незаконному заволодінні грошовими коштами, в сумі 2300 гривень 00 копійок, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, спричинили потерпілому ОСОБА_17 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, 30.11.2022 потерпілий ОСОБА_18 знайшов у мобільному додатку «ОLХ.ua» оголошення щодо продажу бензинового генератору, на загальну суму 20 300 гривень. Будучи введеним в оману, потерпілий ОСОБА_18 в ході листування в месенджері «Viber» з контактним номером НОМЕР_1 , на який було зареєстровано вказане оголошення, виявив бажання та домовився про купівлю вказаного генератору, при цьому умовою угоди була передплата не менше 10 % від вартості товару, що складає 3000 гривень. Так, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону на якому встановлено мобільний додаток «ОLХ.ua», та за допомогою месенджеру «Viber», повідомив потерпілому ОСОБА_18 про те, що він повинен здійснити передплату за товар, а ааме грошові кошти в сумі 3000 гривень, шляхом перерахунку коштів на банківську картку емітовану АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 оформлену на ім`я ОСОБА_7 . Після цього, 30.11.2022 о 17 годині 59 хвилин, потерпілий ОСОБА_18 на виконання домовленості, будучи введеним в оману, при цьому помилково впевненим в правдивості та добросовісності дій з боку ОСОБА_8 , з своєї банківської карти перерахував на банківську картку емітовану АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 оформлену на ім`я ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3000 гривень 00 копійок, після чого ОСОБА_8 , використовуючи контактний номер НОМЕР_1 в месенджері «Viber» підтвердив їх отримання та в подальшому заблокував номер ОСОБА_18 .

Надалі ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перерахував грошові кошти в сумі 3000 гривень з банківської картки емітованої АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 на банківську картку емітовану АТ «ПУМБ» № НОМЕР_11 , та в подальшому обготівкував грошові кошти отримавши з них відсоток на суму 450 гривень, а залишок у вигляді 2550 гривень перерахував ОСОБА_8 , який в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Зазначеними протиправними діями, шляхом обману, що виразилися у незаконному заволодінні грошовими коштами, в сумі 3000 гривень 00 копійок, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, спричинили потерпілому ОСОБА_18 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, 30.11.2022 потерпілий ОСОБА_19 знайшов у мобільному додатку «ОLХ.ua» оголошення щодо продажу бензинового генератору, на загальну суму 18 000 гривень. Будучи введеним в оману, потерпілий ОСОБА_19 в ході листування в месенджері «Viber» з контактним номером НОМЕР_1 , на який було зареєстровано вказане оголошення, виявив бажання та домовився про купівлю вказаного генератору, при цьому умовою угоди була передплата не менше 10 % від вартості товару, що складає 2030 гривень. Так, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону на якому встановлено мобільний додаток «ОLХ.ua», та за допомогою месенджеру «Viber», повідомив потерпілому ОСОБА_19 про те, що він повинен здійснити передплату за товар, а саме грошові кошти в сумі 2030 гривень, шляхом перерахунку коштів на банківську картку емітовану АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 оформлену на ім`я ОСОБА_7 . Після цього, 30.11.2022 о 18 годині 15 хвилин, потерпілий ОСОБА_19 на виконання домовленості, будучи введеним в оману, при цьому помилково впевненим в правдивості та добросовісності дій з боку ОСОБА_8 , з своєї банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» з № НОМЕР_12 , перерахував на банківську картку емітовану АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 оформлену на ім`я ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2030 гривень 00 копійок після чого ОСОБА_8 використовуючи контактний номер НОМЕР_1 в месенджері «Viber» підтвердив їх отримання та в подальшому заблокував номер ОСОБА_19 .

Надалі ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перерахував грошові кошти в сумі 2030 гривень з банківської картки емітованої АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 на банківську картку емітовану АТ «ПУМБ» № НОМЕР_11 , та в подальшому обготівкував грошові кошти отримавши з них відсоток на суму 330 гривень, а залишок у вигляді 1700 гривень перерахував ОСОБА_8 , який в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Зазначеними протиправними діями, шляхом обману, що виразилися у незаконному заволодінні грошовими коштами, в сумі 2030 гривень 00 копійок, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, спричинили потерпілому ОСОБА_19 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, 30.11.2022, потерпілий ОСОБА_20 , знайшов у мобільному додатку «ОLХ.ua» оголошення щодо продажу бензинового генератору, на загальну суму 21 800 гривень. Будучи введеним в оману, потерпілий ОСОБА_20 в ході листування в месенджері «Viber» з контактним номером НОМЕР_1 , на який було зареєстровано вказане оголошення, виявив бажання та домовився про купівлю вказаного генератору, при цьому умовою угоди була передплата 10 % від вартості товару, що складає 2180 гривень. Так, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону на якому встановлено мобільний додаток «ОLХ.ua», та за допомогою месенджеру «Viber», повідомив потерпілому ОСОБА_20 про те, що він повинен здійснити передплату за товар, а саме грошові кошти в сумі 2180 гривень, шляхом перерахунку коштів на банківську картку емітовану АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 оформлену на ім`я ОСОБА_7 . Після цього, 30.11.2022 о 21 годині 19 хвилин, потерпілий ОСОБА_20 на виконання домовленості, будучи введеним в оману, при цьому помилково впевненим в правдивості та добросовісності дій з боку ОСОБА_8 , з банківської карти своєї дружини ОСОБА_21 , емітованої в АТ «УніверсалБанк» з № НОМЕР_13 перерахував на банківську картку емітовану АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 оформлену на ім`я ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2180 гривень 00 копійок після чого ОСОБА_8 використовуючи контактний номер НОМЕР_1 в месенджері «Viber» підтвердив їх отримання та в подальшому заблокував номер ОСОБА_20 .

Надалі ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перерахував грошові кошти в сумі 2180 гривень з банківської картки, емітованої АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_7 , на банківську картку, емітовану АТ «ПУМБ» № НОМЕР_11 , та в подальшому обготівкував грошові кошти, отримавши з них відсоток на суму 330 гривень, а залишок у вигляді 1850 гривень перерахував ОСОБА_8 , який в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Зазначеними протиправними діями, шляхом обману, що виразилися у незаконному заволодінні грошовими коштами, в сумі 2180 гривень 00 копійок, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, спричинили потерпілому ОСОБА_20 матеріальний збиток на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію судом дій ОСОБА_8 , вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок своєї суворості.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в порушення вимог ч. 2 ст. 371, ч. 1 ст. 376 КПК України суд не проголосив вступну та резолютивну частини вироку, чим порушено право обвинуваченого на захист та справедливий суд.

Також зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою провину у повному обсязі, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, надав органу досудового розслідування та суду правдиві та послідовні показання, обтяжуючі покарання обставини відсутні, а заподіяна шкода частково усунута шляхом повернення грошових коштів.

Крім того, він має постійне місце проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, визнав цивільні позови у повному обсязі, суму завданої шкоди не оспорював, а прокурор просив призначити остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 190 КК України покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2022 року та призначити остаточне покарання у виді 4 років 7 місяців позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 , який на цей час перебуває під вартою в ДУ «Солонянська виправна колонія», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, поданої його захисником, із заявою до апеляційного суду про забезпечення його участі в судовому засіданні не звернувся, заяв про відкладення розгляду справи також не подавав. Оскільки в апеляційній скарзі не ставиться про питання про погіршення становища обвинуваченого, враховуючи думку захисника обвинуваченого, прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 , які не заперечували проти розгляду провадження за відсутністю обвинуваченого ОСОБА_22 , у відповідності до положень ст. 405 КПК України колегія судді прийшла до висновку про можливість розгляду провадження за відсутністю обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який рішення суду першої інстанції вважав законним, обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 190 КК України є обґрунтованими, відповідають обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_8 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник обвинуваченого фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями), зміст та суть яких викладено в постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 51-1985км18 (єдиний унікальний номер 207/5011/14-к) та постанові Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 51-329км18 (єдиний унікальний номер 297/562/17), які враховуються колегією суддів під час перегляду вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України, а саме: врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів; встановив відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання; дав належну оцінку даним про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, вчинив злочини під час перебування в установі попереднього ув`язнення, вчинив сім епізодів тяжких злочинів, не одружений, дітей на утриманні не має, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває

Колегія суддів також враховує те, що обвинувачений раніше 5 разів притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі, умисних корисливих тяжких та особливо тяжких злочинів, має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, раніше неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення (7 епізодів тяжких злочинів) у період перебування в установі попереднього ув`язнення через короткий час після засудження за попереднім ви роком, раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків він для себе не зробив та на шлях виправлення ставати не бажає, що у сукупності свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

Крім того, колегія суддів враховує, що обвинувачений не працює, суспільно-корисною працею не займається, стабільного джерела доходу не має, а попередній кримінальний досвід свідчить про те, що він заробляє на життя шляхом вчинення кримінальних правопорушень.

До того ж, він не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні не має.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим можливо лише з призначенням ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, і підстави як для застосування ст.ст. 69, 75 КК України до вказаного покарання, так і пом`якшення йому розміру призначеного покарання, відсутні.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Колегія суддів вважає, що розмір призначеного ОСОБА_8 покарання відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та даним про його особу, а також відповідає критерію справедливого покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК України та його меті.

При цьому, як вбачається з вироку суду, за ч. 3 ст. 190 КК України ОСОБА_8 було призначено покарання не в максимальних межах санкції статті, а призначаючи остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, суд застосував принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, приєднавши до покарання за новим вироком лише 6 місяців позбавлення волі, що також не свідчить про несправедливість призначеного остаточного покарання через його суворість.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 1 листопада 2018 року у справі № 51-2776км18 (єдиний унікальний номер 524/5999/17), термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покаранням і тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

З огляду на попередній кримінальний досвід обвинуваченого, наявність у нього не знятих та не погашених судимостей, факт звільнення від відбування покарання з випробуванням у минулому, а також дані про особу обвинуваченого, у суду першої інстанції не було правових підстав для призначення ОСОБА_8 більш м`якого остаточного покарання, ніж у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, яке, на переконання колегії суддів, не є явно несправедливим через суворість.

Підстави для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання відсутні також і тому, що обставини справи та дані про особу обвинуваченого не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і впливають на пом`якшення покарання.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги з приводу неналежного врахування судом першої інстанції ставлення обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинених злочинів, його характеристику за місцем проживання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, визнання цивільних позовів у повному обсязі та думку прокурора з приводу покарання, оскільки як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд врахував вказані обставини при призначенні обвинуваченому покарання та прийшов до висновку про можливість призначення йому за ч. 3 ст. 190 КК України, покарання не в максимальних межах санкції.

Інші доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було порушено вимоги ч. 2 ст. 371, ч. 1 ст. 376 КПК України, спростовані матеріалами провадження, зокрема журналом судового засідання від 13.1.2023 року та технічним носієм інформації, якими зафіксовано судовий розгляд провадження у вказаний день, вихід суду до нарадчої кімнати та проголошення резолютивної частини вироку суду (а.с. 187-188, 199), вручення копії вироку того ж дня обвинуваченому та його захиснику (а.с. 198).

Отже обвинувачений та його захисник отримали копію вироку в день його проголошення та мали достатньо часу для складання і направлення апеляційної скарги.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2023 року відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим ОСОБА_8 , який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4