УХВАЛА

18 березня 2024 року

м. Київ

справа № 712/9012/22

провадження № 51-1409 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну засудженого ОСОБА_4 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року щодо нього,

встановив:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про скасування зазначених судових рішень щодо нього та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пункту 4 ч. 2 та ч. 3 зазначеної статті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

При обґрунтуванні доводів касаційної скарги необхідно враховувати, що, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для їх скасування або зміни і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений посилається на неповноту судового розгляду, заперечує відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не погоджується з оцінкою доказів, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Також зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що, ставлячи питання про скасування вироку місцевого суду, ОСОБА_4 не наводить правового обґрунтування жодної з підстав, передбачених ст. 415 КПК.

Крім того, засуджений не зазначив яких саме порушень припустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи кримінальне провадження, зокрема, за його апеляційною скаргою, та не навів доводів апеляційної скарги, які залишились поза увагою суду.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року щодо нього щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3