Справа № 203/6129/23
Провадження № 1-кп/0203/437/2024
В И Р О К

іменем України

21 лютого 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 05.09.2023 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Верхньодніпровськ Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, без освіти, не заміжньої, не працюючої, не зареєстрованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, продовжений в подальшому до 20 травня 2023 року.

ОСОБА_5 , будучи обізнаною про дію вказаного закону, в період дії воєнного стану 27.08.2023 року приблизно о 14 год. 15 хв., знаходячись у приміщенні кіоску приготування шаурми, розташованому за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 13, побачила на столі мобільний телефон ZTE Blade А31 Plus 1/32 GB, що належить ОСОБА_6 , після чого, у неї раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення даного мобільного телефону, який вона визначила як предмет свого злочинного посягання.

Знаходячись у тому ж місці та у той же час, ОСОБА_5 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, таємно, умисно, шляхом вільного доступу, взяла з поверхні столу мобільний телефон ZTE Blade А31 Plus 1/32 GB, після чого, з місця вчинення злочину зникла, маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 1103 грн. 25 коп.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпіла, яка надала суду заяву, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та її дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

ОСОБА_5 вчинила злочин проти власності, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, раніше не судима, не працює, не заміжня, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями та психічними розладами не значиться, за місцем проживання характеризується негативно, вину у скоєному злочині визнала у повному обсязі та щиро розкаялась, при цьому останню обставину на підставі ст.66 КК України суд відносить до таких, що пом`якшують її покарання.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючі дані обвинуваченої, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів необхідним і достатнім є покарання у виді позбавлення волі та знаходить можливим перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлено.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Суд також вважає за необхідне в силу ст.ст. 122, 124 КПК України стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-23/30965-ТВ від 08.09.2023 в розмірі 1912 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно з п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 в даному провадженні не обирався.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 21 лютого 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-23/30965-ТВ від 08.09.2023 в розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень.

Речові докази:

-мобільний телефон ZTE Blade А31 Plus 1/32 GB, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити за належністю;

-оптичний носій «DVD-R» у паперовому пакеті, долучений до матеріалів кримінального провадження №0000185 від 05.09.2023 року, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1