Справа № 484/1576/24
Провадження № 1-КП/484/225/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вільшанка Кіровоградської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, одруженого, дітей не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 27.08.2007 року Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

За участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерплої - ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який згодом неодноразово продовжувався і діяв станом на березень 2024 року.

Так, 06.03.2024 року близько 20.00 години ОСОБА_5 прийшов до домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_6 , яка проживає по АДРЕСА_2 , зайшов на територію вказаного домоволодіння через відчинену хвіртку і виявив, що власниця будинку відсутня. В цей же час у нього виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи задумане, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає і не може чинити перешкод, реалізуючи свій прямий умисел та переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 таємно викрав з піднавісу газовий балон об`ємом 50 літрів вартістю 1 075 грн., після чого з викраденим балоном з місця події пішов та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не оспорював і пояснив, що дійсно на початку березня 2024 року прийшов до ОСОБА_6 . Її не було вдома. Він побачив у дворі під навісом газовий балон і вирішив його викрасти. Виніс балон з подвір`я і продав знайомим за 300 грн. В подальшому поліція його викрила і він повернув газовий балон. У скоєному розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що має будинок по АДРЕСА_2 , в якому постійно не проживає, але щодня приходить годувати собаку. 06.03.2024 року після 20 години вона прийшла і виявила, що з-під навісу пропав газовий балон. Вона звернулася до сусіда, разом вони викликали поліцію і запідозрили ОСОБА_5 у крадіжці, оскільки він зловживає алкоголем і має сумнівну репутацію. Виявилося, що таки це він викрав балон. Він вказав, кому його продав і балон знайшли. Наразі вона претензій до нього не має. Підтвердила, що викрадений газовий балон їй повернули.

Таким чином, ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи та розмір завданих збитків не оспорює, тому судом не досліджувались всі докази щодо цих обставин відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Крім того, інкриміноване обвинувачення підтверджується письмовими доказами: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про викрадення у неї газового балону; який був знайдений, визнаний речовим доказом і повернутий потерпілій; протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , який добровільно показав і розказав, як вчинив крадіжку; висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-24/4412-ТВ від 13.03.2024 року, яким визначено вартість викраденого майна.

Оцінивши у сукупності досліджені докази; враховуючи, що ніхто з учасників кримінального провадження ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не оспорює, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, офіційно не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього деякі обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні вже повернуті потерпілій за належністю. Цивільний позов не заявлено.

Витрати за проведення товарознавчої експертизи на підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

ОСОБА_5 не затримувався в наданому кримінальному провадженні. Оскільки він не засуджується до реального відбуття покарання і досі сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки, суд вважає недоцільним обирати щодо нього запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.3 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-24/4412-ТВ від 13.03.2024 року 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: