21.02.24 Справа № 469/145/24
1-кс/469/23/24
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2024 року смт.Березанка
Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
встановила:
Прокурор Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 просить з метою огляду, проведення експертизи технічного стану, проведення слідчих експериментів накласти арешт на тимчасово вилучене у ході огляду місця події 28 січня 2024 року майно- транспортний засіб марки «AUDI A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію СТО № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , який керував вказаним транспортним засобом в момент дорожньо-транспортної пригоди, з забороною користування та розпорядження вказаним майном до остаточного проведення всіх слідчих дій.
Клопотання обґрунтоване тим, що СВ ВП№8 МРУП ГУНП в Миколаївській області 28 січня 2024 року розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 28 січня 2024 о 12.50 год. водій автомобіля марки «NISSAN LEAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , рухаючись по вул.Одеська у с.Коблеве Миколаївського району Миколаївської області зі сторони м.Одеса в напрямку м.Миколаєва, в районі перехрестя з вул. Степовою, виконуючи маневр повороту ліворуч на парковку до кафе "Бабусина кухня", не надала перевагу у русі автомобілю марки «AUDI A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку зі сторони м.Миколаєва в напрямку м.Одеса, в результаті чого відбулось зіткнення автомобілів, після чого автомобіль "AUDI A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , продовжив свій рух та допустив зіткнення з припаркованим вантажним автомобілем марки "MAN", державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , з напівпричіпом-контейнеровозом марки "KELBERG", державний реєстраційний номер НОМЕР_5 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "AUDI A4" ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, переламу правої ключиці зі зміщенням та забою правого стегна.
28 січня 2024 року року під час проведення огляду місця ДТП зазначений транспортний засіб оглянуто та вилучено до території майданчика ВП №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області розташованого по вул.Центральна,43, смт.Березанка Миколаївської області, та визнано речовими доказами.
Прокурор посилається на те, що зазначений транспортний засіб був учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишились сліди, які утворились в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому для проведення повного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження та прийняття остаточного та законного рішення необхідно накласти арешт на вказаний транспортний засіб, який може зазнати конструктивних змін унаслідок капітального та поточного ремонтів в ході обслуговування, у тому числі пов"язаних з амортизаційним зносом частин, вузлів та агрегатів автомобіля внаслідок їх звичайної експлуатації, що може негативно відбитися на ході та результатах слідства.
У судове засідання прокурор не з`явилась, повідомила про неможливість явки у зв"язку з перебуванням у відпустці, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Власник майна ОСОБА_4 до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
На підставі ч.1 ст.172 КПК України, відповідно до якої неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчим суддею розглянуто клопотання за відсутності вказаних осіб.
Відповідно до змісту ст.170 КПК України, підставою для арешту майна є існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів мають існувати достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
На підставі ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На підставі ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Як вбачається з клопотання, метою застосування арешту майна є огляд транспортних засобів, проведення експертизи технічного стану, проведення слідчих експериментів.
Така мета не передбачена ч.2 ст.170 КПК України, її досягнення може бути здійснене за допомогою інших передбачених КПК України слідчих дій.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин клопотання задоволенню не підлягає, оскільки необхідність арешту майна не доведена.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и л а :

У задоволенні клопотання відмовити.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та володільцю майна.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: