Єдиний унікальний номер 341/2485/23
Номер провадження 1-кп/341/69/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Галичі в режимі відеоконференції з Прикарпатським обласним клінічним центром психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 000170, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2023 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, інваліда ІІ групи, громадянина України, підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю:

прокурор: ОСОБА_4 ,

потерпіла: ОСОБА_5 , представник за ордером ОСОБА_6 ,

особа, щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_3 ,

адвокат особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння- ОСОБА_7 ,

законний представник особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння - ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

16.08.2023 близько 13-30 годин ОСОБА_3 , маючи при собі господарські три зубчаті вила, знаходився на польовій дорозі у с. Вигівка Бурштинської територіальної громади, що веде з вказаного населеного пункту до АДРЕСА_2 .

В цей час повз нього разом з батьком ОСОБА_9 рухалась ОСОБА_5 , яка йшла попереду, а її батько ОСОБА_9 на відстані кількох метрів позаду.

Побачивши вказаних осіб, ОСОБА_3 пригадав, що декілька років тому невстановлена слідством особа погрожувала йому фізичною розправою і, прийшовши до висновку, що ця особа є родичем ОСОБА_5 , вирішив заподіяти останній тяжкі тілесні ушкодження.

Для приведення наміру до виконання ОСОБА_3 пропустив ОСОБА_5 , після чого підняв із землі господарські три зубчаті вила і умисно наніс ними один удар ОСОБА_5 у спину, у результаті чого спричинив потерпілій тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колотої рани на задній поверхні грудної клітки справа, з пошкодженням правої легені, яка ускладнилась правобічним гемопневмоторакксом, (при дренуванні виділилося повітря та близько 550 мл гемолізованої крові), що викликало необхідність проведення операції: «дренування правої плевральної порожнини за Бюлау, та ендоскопічної декортикації легені», яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя у момент спричинення.

Від отриманого удару ОСОБА_5 впала на землю, а ОСОБА_3 , продовжуючи злочинні дії, умисно наніс лежачій на землі жінці ще декілька ударів вказаними вилами у ділянку нижніх кінцівок, в результаті чого спричинив їй тілесне ушкодження у вигляді колотої рани на зовнішній поверхні у середній третині правого стегна, що викликало необхідність проведення операції: «ПХО рани», яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликало короткочасний розлад здоров`я; садна в ділянках грудної клітки та правого стегна, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи суспільно небезпечні діяння, підійшов до ОСОБА_9 і різко відштовхнув його від себе.

Від вказаного поштовху ОСОБА_9 не втримався на ногах і впав на землю, а ОСОБА_3 , продовжуючи суспільно небезпечні діяння, наніс лежачому на землі чоловіку два удари вилами у ділянки лівого плеча та правої кисті, у результаті чого спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лівого плеча та правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

17.08.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а 06.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Прокурором подано клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, оскільки відповідно до висновку експерта № 310/2023 від 14.09.2023 ОСОБА_3 тривалий час (з 2002) страждає хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією з безперервно-прогредієнтним перебігом (з частими та тривалими загостренням), що спричинило формування процесуального дефекту особистості (змішаний тип), про що свідчить наявність наступної психосимптоматики: редукція енергетичного потенціалу, емоційна дисгармонія, розлади мислення по шизотипу, втрата професійної працездатності, порушення соціального функціонування, антисоціальні тенденції, зниження інтелектуальних функцій, соціальна відчуженість, наявність слухових галюцинацій та маячних розладів на фоні поверхневості критики, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними як на даний час, так і на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій.

У цей час наявна афективна неадекватність з дезорганізованою поведінкою та антисоціальними тенденціями, виражені розлади мислення, повна відсутність критичних здібностей, негативна настанова на амбулаторне медикаментозне психіатричне лікування зумовлюють значну соціальну небезпеку під експертного, у зв`язку з чим він потребує застосування примусових заходів медичного характеру-госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом та поміщення.

Особа, відносно якої розглядається клопотання в судовому засіданні в присутності захисника та законного представника не бажав висловитися з приводу клопотання прокурора.

Законний представник та захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Вчинення ОСОБА_10 вищевказаного суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України підтверджуються сукупністю таких доказів, досліджених у судовому засіданні.

Показами потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що ОСОБА_10 є сусідом. 16.08.2023 близько 13-30 годин вона з батьком проходила по польовій дорозі, що веде з вказаного населеного пункту до с. Тенетник. На цій дорозі стояв ОСОБА_3 , маючи при собі господарські три зубчаті вила. Проходячи повз нього, сзаду відчула сильну біль, яку отримала від останнього, та впала на землю. Лежачи на землі, ОСОБА_3 наніс їй ще декілька ударів вилами у ділянку нижніх кінцівок.

Після цього ОСОБА_3 підійшов до її батька - ОСОБА_9 , і різко відштовхнув його від себе, після чого батько впав, а ОСОБА_3 , продовжуючи діяння, наніс лежачому на землі батькові два удари вилами у ділянки лівого плеча та правої кисті. Від нанесених ОСОБА_3 травм та ударів їй було проведено оперативне втручання.

Мати ОСОБА_3 відшкодувала частину витрат у розмірі 5000,0 гривень на лікування. Надалі жодних коштів на лікування від сім`ї Ромінських вона не отримувала.

В судовому засіданні потерпіла та її представник просили цивільний позов залишити без розгляду.

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.08.2023;

- протоколом огляду місця події від 16.08.2023, де місцем огляду є земельна ділянка за городами, що по ліву сторону дороги навпроти житлового будинку та фототаблицями до нього із зображенням польової дороги, що веде в бік лісу, а також зображення щодо місця заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій;

- протоколом огляду місця події від 16.08.2023, де місцем огляду є господарство за адресою: АДРЕСА_3 та фототаблиці до вказаного протоколу, де зображена обстановка на подвір`ї;

- протоколом огляду місця події від 16.08.2023, де місцем огляду є приміщення КНП «Бурштинська центральна міська лікарня»;

-постановою про визнання речових доказів від 17.08.2023 та 17.11.2023;

-письмовою розпискою потерпілої ОСОБА_5 від 18.08.2023;

-висновком експерта № 454, де у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження: проникаюча колота рана на задній поверхні грудної клітки справа, з пошкодженням правої легені, яка ускладнилась правобічним гемопневмотораксом (при дренуванні виділилось повітря та близько 550 мл гемолізованої крові), що викликало необхідність проведення операцій: « дренування правої плевральної порожниниза Бюлау, та ендоскопічної декортика, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя в момент спричинення; колота рана на зовнішній поверхні у середній третині правого стегна, що викликало необхідність проведення операції» «ПХО рани», яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликало короткочасний розлад здоров`я; садна в ділянках грудної клітки та правого стегна, про що свідчить наявність рожевого епідермісу в цих ділянках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Колоті рани утворились від дії колючих предметів, якими могли бути і зубці вил, що свідчать форми ран, (рани округлої форми, переважання глибини ран, над її довжиною), та дані висновку експерта № 131 судово-медико-криміналістичної експертизи футболки, штанів, (про що свідчать форма пошкоджень, їх нерівні із заминанням краї, відокремлення волокон у пучках на різних рівних, дещо їх розволокнення, переважання глибини пошкодження над його довжиною), а садна утворились від ковзної дії твердих предметів, могли утворитись як при нанесені ударів такими предметами у вище вказані ділянки тіла, та і при ударах цими ділянками тіла до таких предметів. Описані вказані тілесні ушкодження можуть відповідати терміну вказаному в постанові. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, можна думати, що ОСОБА_5 було спричинено не менше двох ударів в ділянки грудної клітки та двох в ділянки правої нижньої кінцівки;

-протоколом огляду предмета від 07.11.2023;

-медичними картами стаціонарного хворого № 22626/2023 від 17.08.2023 та № 2258 від 16.08.2023 на ім`я ОСОБА_5 ;

-висновком експерта № 73, за яким при судово-цитологічному дослідженні змивів з вил, вилучених під час огляду місця події з господарства ОСОБА_3 , кров та епітеліальні клітини не виявлені;

-протоколом отримання зразків для експертизи від 05.09.2023;

-висновком експерта № 739 від 05.09.2023, за яким кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО;

- висновком експерта № 740 від 07.09.2023 підтверджено, що кров потерпілої ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. В плямах на помарках та футболці, та на спортивних штанах потерпілої ОСОБА_5 , виявлена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген А та в об. № 2 ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров на вказаних речових доказах може походити від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає можливості належності крові потерпілій ОСОБА_5 ;

- висновком експерта № 131 від 16.10.2023, за яким на підставі проведеної медико-криміналістичної експертизи футболки, штанів від потерпілої ОСОБА_5 , вил у кримінальному провадженні, на спинці футболки справа на правому рукаві футболки виявлене по одному колотому пошкодженню, які могли бути заподіяні колючим предметом, яким міг бути і зубець вил. На правій штанині штанів спортивних виявлено п`ять колотих пошкоджень, які могли бути заподіяні колючим предметом, якими могли бути і зубці вил;

- за висновком судово-психіатричного експерта № 310/2023 ОСОБА_3 страждає і страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій хронічним психічним захворюванням-параноїдною шизофренією, що згідно МКХ-10 F 20.0. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину підекспертний ОСОБА_3 перебував у стані і перебуває на даний час, при якому не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Рекомендовано застосувати примусові заходи медичного характеру у відділенні із посиленим наглядом;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16.08.2023;

- рапортом працівника поліції від 17.08.2023 про отримання заяви та зареєстрованої ЄО за № 2527 від 16.08.2023 як інші тілесні ушкодження;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.08.2023 щодо спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень;

- за висновком експерта № 133 від 13.10.2023 на лівому рукаві кофти та лівому рукаві сорочки потерпілого ОСОБА_9 виявлено по одному колотому пошкодженню, які за розташуванням зіставляються між собою та відповідають ділянці розташування рани в ділянці лівого плеча потерпілого і були заподіяні колючим предметом, яким міг бути і зубець вил. Окрім того, виявлений відрив верхнього гудзика кофти, який утворився внаслідок перерозтягнення трикотажу тупими твердими предметами.

- протоколом до клінічного обслуговування хворого ОСОБА_9 у відділенні ЕМД № 1349;

- висновком експерта № 441 від 01.09.2023 підтверджено, що у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: рани в ділянках лівого плеча та правої кисті (про що свідчать рубці в цих ділянках), які відповідно п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я та можуть відповідати терміну, вказаному в постанові. Так, як судово-медична експертиза ОСОБА_9 проводилась після загоєння ран в ділянках лівого плеча та правої кисті, в наданих медичних документах морфологічна характеристика ран (краї, кінці, стінки, дно) не вказана, медико-криміналістична експертиза одягу не призначалась, тому вирішити питання про характер ран та механізм їх утворення немає можливості. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, можна вважати, що ОСОБА_9 спричинено не менше двох ударів у вищевказані ділянки тіла. Судово-медичних даних, які б вказували на послідовність нанесення тілесних ушкоджень немає;

- за даними довідки лікаря - психіатра Івано-Франківське ОУОЗ «Галицька ЦРЛ» від 18.08.2023 № 148 ОСОБА_3 з 2022 року перебуває на обліку в лікаря - психіатра, діагноз F 20.0;

- за довідкою Івано-Франківське ОУОЗ «Галицька ЦРЛ» № 148 від 18.08.2023 ОСОБА_3 перебуває під наглядом в кабінеті психіатра з 2002 року. Діагноз: параноїдна шизофренія, безперервно-прогредієнтний перебіг.

- за ухвалою слідчого судді від 03.11.2023 ОСОБА_3 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, зокрема до КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради»;

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним,Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному провадженні є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються й інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

У стані неосудності особа не здатна розуміти своїх дій та керувати ними, а мета і мотив, які особа має чітко усвідомлювати, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину за наявності такого стану відсутні, то встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. У такому випадку юридична оцінка суспільно небезпечного діяння повинна надаватися, виходячи з фактичних обставин скоєного діяння та наслідків, що настали. Такої позиції також дотримується ККС ВС у справі N 234/18511/18 від 06.02.2020 року.

Предмет доказування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюється лише щодо осудної особи. До такої позиції прийшов Верховний Суд у справі № 206/5483/18 від 12 березня 2020 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За змістом п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особастраждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечні діяння, які за ознаками об`єктивної сторони передбачені ч.1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно зі ст. 93КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 94КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненного діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такий примусовий захід медичного характеру як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечні діяння, які за ознаками об`єктивної сторони передбачені ч.1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, однак як встановлено на підставі висновку експерта № 310/2023 від 14.09.2023 він не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними на період вчинення суспільно небезпечного діяння та на теперішній час.

З урахуванням встановлених під час судового розгляду обставин суд дійшов висновку, що до ОСОБА_3 слід застосувати запропоновані примусові заходи медичного характеру.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у п.15 Постанови № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Щодо цивільного позову.

Відповідно до ч 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У ч. 1 ст. 128 КПК України зазначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 1186 ЦК України якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Цивільним відповідачем відповідно до ч. 1 ст. 62 КПК України у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з пред`явленого потерпілою позову, відповідачем є ОСОБА_3 , що враховуючи наведене вище, унеможливлює стягнення з нього шкоди.

Під час судового провадження до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, який слід залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.

Згідно з положеннями ст.124 КПК України процесуальні витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.19, 92-94 КК України, керуючись ст. ст. 27, 292, 369-372, 503, 512, 513 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, інваліда ІІ групи, у кримінальному провадженні № 000170 за ознаками суспільно небезпечногодіяння, передбаченого ч.1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку- до набрання ухвалою законної сили залишити без змін.

Цивільний позов - залишити без розгляду.

Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді від 18.08.2023 - скасувати.

Речові докази по справі :

-футболка світло - синього кольору фірми «Papaya» із слідами речовини бурого кольору, штани чорного кольору із вставками золотистого кольору, які належать ОСОБА_5 - вернути власнику;

-грошові кошти в сумі 220,0 гривень, які належать ОСОБА_5 - вважати повернутими власнику;

-металеві вила з дерев`яним держаком, металева частина яких на три штирі-знищити;

-куртку сірого кольору, футболку сірого кольору та шорти сірого кольору, які належать ОСОБА_3 - повернути власнику;

-медичну карту стаціонарного хворого № 22626/2023, два диски CD-R із записами органів грудної клітки, медичну карту стаціонарного хворого № 2258, завірену копію карти виїзду швидкої медичної допомоги № 257 А- повернути потерпілій ОСОБА_5 ,

-сорочку синього кольору в білий квадрат на короткий рукав, светр бірюзового кольору на довгий рукав, які належать потерпілому ОСОБА_9 - йому ж повернути;

-протокол № 139 до клінічного обслуговування хворого відділення екстренної (невідкладної) медичної допомоги на ОСОБА_9 - йому ж повернути.

Копію ухвали, після набрання нею законної сили, направити віддаленому структурному підрозділу № 2 комунального некомерційного підприємства "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд протягом 30 (тридцяти) днів із дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

СуддяОСОБА_11