Справа № 583/907/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" березня 2024 р. року слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області клопотання т.в.о. начальника слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Загребельного, погоджене керівником Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000152 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановила:

06.03.2024 до суду надійшло зазначене клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 05.03.2024, а саме на предмет схожий на гранату з маркуванням TNS16K026-002 2821, що поміщено до спецпакету SUD 2072710; предмет у вигляді циліндру з металу пофарбованого зеленим (захисним) кольором з маркуванням РКГ-3ЕМ ТГ 45 80-12-79, поміщено до спецпакету SUD 2072709; предмет у вигляді циліндру з запобіжною скобою та маркуванням 16-76, поміщено до картонного коробка №1; сірниковий коробок з предметом схожим на патрон рожевого кольору, поміщено до картонного коробка № 2; порожній мішок білого кольору, поміщено до спецпакету WAR1127924.Вимоги за клопотанням вмотивовані тим, що Охтирським районним відділом поліції Головного управління національної поліції в Сумській області проводиться досудове розслідуваня по вказаному кримінальному провадженні, в ході якого встановлено, що ОСОБА_4 займається незаконним збутом бойових припасів мешканцям м. Охтирка та Охтирського району Сумської області. 05.03.2024 свідок ОСОБА_5 видав працівникам поліції вказані у клопотанні речі. Слідчий зазначав, що вилучені речі мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, можуть бути об`єктами проведення відповідних експертиз, а тому є необхідність у накладенні на них арешту.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, подали заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримали, просили його задовольнити.

В даному випадку слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого, прокурора та власника майна, без здійснення фіксації за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 від 20.02.2024 за відповідною правовою кваліфікацією ч.1 ст. 263 КК України за фактом незаконного збут вогнепальної зброї та бойових припасів.

05.03.2024 свідок ОСОБА_5 видав слідчому предмети, якій йому збув ОСОБА_4 , а саме: предмет схожий на гранату з маркуванням TNS16K026-002 2821, що поміщено до спецпакету SUD 2072710; предмет у вигляді циліндру з металу пофарбованого зеленим (захисним) кольором з маркуванням РКГ-3ЕМ ТГ 45 80-12-79, поміщено до спецпакету SUD 2072709; предмет у вигляді циліндру з запобіжною скобою та маркуванням 16-76, поміщено до картонного коробка №1; сірниковий коробок з предметом схожим на патрон рожевого кольору, поміщено до картонного коробка № 2; порожній мішок білого кольору, поміщено до спецпакету WAR1127924.

Згідно з постановою т.в.о. начальника слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 від 05.03.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000152 від 20.02.2024.

За положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

З наведеного вбачається, що розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст.170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.

З огляду на викладене, враховуючи, що вилучене майно, про накладення арешту на яке порушується питання у клопотанні, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 05.03.2024, а саме на предмет схожий на гранату з маркуванням TNS16K026-002 2821, що поміщено до спецпакету SUD 2072710; предмет у вигляді циліндру з металу пофарбованого зеленим (захисним) кольором з маркуванням РКГ-3ЕМ ТГ 45 80-12-79, поміщено до спецпакету SUD 2072709; предмет у вигляді циліндру з запобіжною скобою та маркуванням 16-76, поміщено до картонного коробка №1; сірниковий коробок з предметом схожим на патрон рожевого кольору, поміщено до картонного коробка № 2; порожній мішок білого кольору, поміщено до спецпакету WAR1127924, шляхом обмеження права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1