Справа № 595/2187/23
Провадження № 1-кс/595/185/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Бучач

Слідчий суддя Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні № 0000249, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2023 року за ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернувся в суд із клопотанням, погодженим з прокурором Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , в якому просить застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього певних обов`язків, мотивуючи його тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах, ч.3 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, у великих розмірах, що завдало значної шкоди та ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому. Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, запобігання ризикам, які передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, ОСОБА_4 розлучений, немає постійних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, обізнаний про правові наслідки та особливості призначення покарання у разі визнання його винуватим та засудження за інкриміновані йому правопорушення, а тому не виключений ризик переховування його від суду, у зв`язку з усвідомленням неминучості призначення покарання за вчинені злочини. Також існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, він може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 , з якою підозрюваний раніше перебував у шлюбі, з метою схиляння її до зміни показів. Окрім того, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення проти власності, на шлях виправлення не став та знову скоїв нові, умисні, корисливі злочини проти власності, що не свідчить про його правослухняну поведінку. Окрім цього, ОСОБА_4 08.03.2024 повідомлено про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.289 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав наведених у ньому та просила таке задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання заперечив, суду пояснив, що повідомлена його підзахисному підозра є необґрунтованою, а ризики вказані прокурором, відповідно, недоведеними. Подав до суду письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 . Вважає, що в даному випадку слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання обмежився коротким зазначенням ризиків, встановлених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, як достатнім обґрунтуванням і підставою для застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного у вигляді особистого зобов`язання. Орган досудового розслідування не може цитувати закон, не пояснюючи чому він вважає, що підозрюваний може переховуватися чи вчинити інший злочин. Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосована до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими факторами. Вважає, що безпідставне застосування до підозрюваного запобіжного заходу посягатиме на право особи на свободу та особисту недоторканість, яка захищена ЄКПЛ та Конституцією України, у зв`язку з чим застосування запобіжного заходу можливе лише за наявності обґрунтованих ризиків та законних підстав. Наголошує, що повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було вручено 13.03.2024, тобто 24 дні назад. Маючи безперешкодну можливість переховуватися від органу досудового розслідування впливати на свідків, підозрюваний таких дій свідомо не вчиняв, оскільки переконаний у невинуватості в інкримінованих йому злочинах. Більше того, з першого дня сторона захисту підтримує контакт зі слідчим для узгоджень дат слідчих дій, а докази відповідних заяв знаходяться в матеріалах кримінального провадження. Відтак, вести дискусію про ризики можливості втечі з-під слідства, впливу на свідка чи вчинення інших злочинів є нелогічно і незмістовно. Вважає, що дане клопотання є тиском органу досудового розслідування на підозрюваного. Таким чином, не дивлячись на те, що сторона обвинувачення просить найлегший запобіжний захід, передбачений КПК, це все одно є обмеженням основоположних прав і свобод ОСОБА_4 , гарантованих Конституцією України та ЄКПЛ і поверхневе обґрунтування такого обмеження не допускається. Враховуючи вищевикладене, зразкову поведінку підозрюваного в даному кримінальному провадженні, відсутність законного та логічного обґрунтування наявності ризиків на які посилається орган досудового розслідування, вважає, що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатньо підстав для його задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в грудні місяці 2022 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 познайомився зі ОСОБА_8 . Оскільки ОСОБА_8 неодноразово надавав позики ОСОБА_4 , які той в свою чергу повертав, а також останній надавав ОСОБА_8 протягом грудня 2022 року та січня 2023 року талони на пальне за вигідними цінами, то між ними склалися довірливі відносини. Встановлено, що в грудні місяці 2022 року в ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою. Так, з грудня 2022 року по січень 2023 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Бучач Чортківського району Тернопільської області, використавши довірливі відносини з потерпілим та свідомо увів його в оману, повідомивши про необхідність грошових коштів для придбання автомобіля, та завірив, що поверне грошові кошти, таким чином створивши у ОСОБА_8 невірну уяву про справжні факти та обставини. На вказану пропозицію ОСОБА_8 , будучи введеним в оману, погодився та надавав, а ОСОБА_4 діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи довірливі взаємовідносини, перебуваючи у м. Бучач Чортківського району, з грудня 2022 року по січень 2023 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) отримував від потерпілого ОСОБА_8 грошові кошти різними частинами в загальній сумі 2200 доларів США, грошовий еквівалент яких становить 80 450,92 грн (вісімдесят тисяч чотириста п`ятдесят гривень 92 копійки), не маючи наміру повертати їх.

Також, 12.01.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно, продовжуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, в ході спілкування попросив у ОСОБА_8 під приводом придбання автомобіля грошові кошти у сумі 4400 доларів США, які зобов`язався повернути, насправді не маючи наміру їх повертати. Для введення потерпілого ОСОБА_8 в оману про намір ОСОБА_4 повернути позичені грошові кошти і як гарантію їх повернення, ОСОБА_4 запропонував здійснити перереєстрацію автомобіля марки «Mazda 6», за реєстраційним номером НОМЕР_1 , на ОСОБА_8 , на що останній погодився.

13.01.2023 після перереєстрації вищевказаного автомобіля, перебуваючи біля ТСЦ 6144 за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , будучи введений в оману, передав, а ОСОБА_4 отримав грошові кошти готівкою у сумі 4400 доларів США грошовий еквівалент яких становить 160 901,84 грн (сто шістдесят тисяч дев`ятсот одна гривня 84 копійки), проте автомобіль ОСОБА_8 не передав. Не маючи наміру повертати ОСОБА_8 грошові кошти та відчужувати автомобіль «Mazda 6» за реєстраційним номером НОМЕР_1 , 21.04.2023 ОСОБА_4 вжив заходів щодо відчуження автомобіля марки «Mazda 6» за реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_8 шляхом укладення договору комісії з ТОВ «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОЗТИКА». У свою чергу ОСОБА_4 раніше позичені грошові кошти потерпілому ОСОБА_8 не повернув, таким чином незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 .

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 в лютому місяці 2023 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), реалізовуючи свій умисел, маючи на меті заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою з корисливих мотивів, повідомив потерпілому ОСОБА_8 про те, що він може по вигідній ціні здійснити покупку великої партії пального для останнього, насправді не маючи такого наміру, після чого ОСОБА_8 будучи введеним в оману та очікуючи отримання великої партії пального по ціні, нижче ринкової, дав свою згоду та перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 передав, а ОСОБА_4 отримав грошові кошти готівкою у сумі 7400 доларів США, грошовий еквівалент яких становить 270 607, 64 грн (двісті сімдесят тисяч шістсот сім гривень 64 копійки). В свою чергу ОСОБА_4 , пальне на обумовлену суму потерпілому ОСОБА_8 не передав та грошові кошти не повернув, таким чином незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 511 960 грн (п`ятсот одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень 00 копійок). Оскільки частину вищевказаних грошових коштів ОСОБА_4 повернув потерпілому ОСОБА_8 готівкою 2000 доларів США, а також здійснив перерахунок дизельного палива на паливну картку АЗС WOG на загальну суму 2000 доларів США, внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 впродовж грудня 2022 року по квітень 2023 року незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 365 686 (триста шістдесят п`ять тисяч шістсот вісімдесят шість 00 копійок), отримавши можливість вільно розпоряджатися грошовими коштами, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

Окрім цього, 18 квітня 2023 року ОСОБА_9 познайомив ОСОБА_4 з ОСОБА_10 та, перебуваючи у домогосподарстві останнього за адресою: АДРЕСА_4 в ОСОБА_4 , який вже вчиняв шахрайства, повторно виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою. З цією метою ОСОБА_4 видав себе за особу, що займається оформленням документів для виїзду за кордон по системі «Шлях» і запропонував потерпілому ОСОБА_10 протягом місяця допомогти у їх оформленні, на що ОСОБА_10 , будучи введеним в оману, погодився.

18.04.2023 ОСОБА_10 надав, а ОСОБА_4 , який раніше вчиняв шахрайство, діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, отримав грошові кошти в сумі 7100 доларів США, грошовий еквівалент яких становить 259637,06 грн (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот тридцять сім гривень 06 копійок), як оплату за допомогу в оформленні документів для перетину державного кордону по системі «Шлях», насправді не маючи наміру їх оформляти. В свою чергу ОСОБА_4 , домовленості про оформлення вказаних документів протягом місяця не виконав та з 18.04.2023 по даний час вищевказані документи не оформив, грошові кошти потерпілому ОСОБА_10 не повернув. Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 18.04.2023 незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 259637,06 грн (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот тридцять сім гривень 06 копійок), отримавши можливість вільно розпоряджатися грошовими коштами, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Також встановлено, що 25 серпня 2022 року ОСОБА_4 познайомився з ОСОБА_9 , який допомагав ОСОБА_4 в пошуку житла в м. Бучач Чортківського району Тернопільської області, увійшовши таким чином протягом певного періоду часу до нього в довіру.

В травні 2023 року в ОСОБА_4 повторно виник злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_9 шляхом обману та зловживання довірою.

Так, 02 травня 2023 року, ОСОБА_4 , який раніше вчиняв шахрайство, діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою запропонував ОСОБА_9 надати йому грошові кошти у сумі 4000 доларів США з можливістю отримання прибутку та подальшого їх повернення, склавши при цьому розписку.

Будучи введеним в оману, на вказане ОСОБА_9 погодився. Перебуваючи неподалік магазину «Надія» у АДРЕСА_5 02.05.2023 передав, а ОСОБА_4 отримав грошові кошти у сумі 4000 доларів США, грошовий еквівалент яких становить 146274,04 грн (сто сорок шість тисяч двісті сімдесят чотири гривні 04 копійки). В свою чергу ОСОБА_4 , взяті на себе зобов`язання не виконав, грошові кошти з 02.05.2023 по даний час потерпілому ОСОБА_9 не повернув.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 в травні місяці 2023 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою запропонував ОСОБА_9 надати йому грошові кошти у сумі 2500 євро, грошовий еквівалент яких становить 99571,75 грн (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят одна гривня 75 копійок) для покупки автомобіля та подальшого його перепродажу з метою отримання прибутку у сумі 4200 євро і зобов`язався повернути отримані кошти і прибуток до 22.06.2023, насправді не маючи такого наміру.

На дану пропозицію ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, погодився та в травні місяці 2023 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи по АДРЕСА_2 передав, а ОСОБА_4 отримав грошові кошти у сумі 2500 євро. В свою чергу ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання не виконав та грошові кошти потерпілому ОСОБА_9 не повернув.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 в травні 2023 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою запропонував ОСОБА_9 надати йому грошові кошти у сумі 1800 євро, для покупки автомобіля, який він мав намір перепродати, з метою отримання прибутку у сумі 2600 євро та обіцяв повернути отримані грошові кошти і прибуток до 15.07.2023, не маючи наміру їх повертати.

На дану пропозицію ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, погодився та в травні 2023 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи по АДРЕСА_2 передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 1800 євро, грошовий еквівалент яких становить 70299,54 грн (сімдесят тисяч двісті дев`яносто дев`ять гривень 54 копійки). В свою чергу ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання не виконав та грошові кошти потерпілому ОСОБА_9 не повернув.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 в травні місяці 2023 року незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 316145,69 грн (триста шістнадцять тисяч сто сорок п`ять гривень 69 копійок), отримавши таким чином можливість вільно розпоряджатися грошовими коштами, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Окрім цього, у листопаді 2022 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Бучач Чортківського району Тернопільської області, познайомився з ОСОБА_11 . Оскільки ОСОБА_11 неодноразово надавав ОСОБА_4 позики, які той в совою чергу повертав, а також в період часу з 26.02.2023 по 12.04.2023 ОСОБА_4 надавав потерпілому талони на пальне за зниженими цінами, таким чином увійшов у його довіру.

В травні 2023 року в ОСОБА_4 , який раніше вчиняв шахрайства, повторно виник злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_11 шляхом обману та зловживання довірою.

Встановлено, що в травні 2023 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , який раніше вчиняв шахрайства, діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи довірливі взаємовідносини, попросив потерпілого ОСОБА_11 оплатити постачальникам за доставлений товар у кав`ярню « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_5 , яка належить колишній дружині ОСОБА_4 , ОСОБА_12 з обіцянкою подальшого повернення грошових коштів ОСОБА_11 , насправді не маючи такого наміру.

Потерпілий ОСОБА_11 , будучи введеним в оману ОСОБА_4 , на таку пропозицію погодився та у травні 2023 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , оплатив за доставлений товар у кав`ярню «Турка» грошові кошти на суму 9000 грн (дев`ять тисяч гривень 00 копійок). У свою чергу ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання не виконав та грошові кошти потерпілому ОСОБА_11 не повернув.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , у травні 2023 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, повторно, реалізовуючи свій умисел, маючи на меті заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою з корисливих мотивів, повідомив потерпілому ОСОБА_11 про те, що він може здійснити покупку 300 літрів бензину А95 за вигідною ціною для останнього, насправді не маючи такого наміру. Після чого ОСОБА_11 , будучи введений в оману ОСОБА_4 , дав свою згоду та в травні 2023 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи неподалік піцерії «Формат», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 передав, а ОСОБА_4 отримав грошові кошти готівкою у сумі 11400 грн (одинадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок). В свою чергу ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання не виконав та грошові кошти потерпілому ОСОБА_11 не повернув.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 в травні 2023 незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 20400 грн (двадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок), отримавши таким чином можливість вільно розпоряджатися грошовими коштами, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Окрім цього, літом 2022 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , через свою дружину, ОСОБА_12 , яка займалась волонтерською діяльністю, перебуваючи у м. Бучач Чортківського району Тернопільської області, познайомився з ОСОБА_13 та отримавши інформацію, що останній займається волонтерською діяльністю, увійшов до нього в довірливі відносини.

В червні 2023 року в ОСОБА_4 повторно виник злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_13 шляхом обману та зловживання довірою.

Встановлено, що у червні 2023 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , який раніше вчиняв шахрайство, діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи довірливі взаємовідносини, попросив надати йому грошові кошти у сумі 12000 доларів США та 2250 євро з метою покупки автомобілів для Збройних Сил України, які ОСОБА_4 повинен був купити за кордоном, та після приїзду з-за кордону пообіцяв, що поверне отримані грошові кошти ОСОБА_13 , разом із прибутком за надані кошти.

На дану пропозицію ОСОБА_13 , будучи введеним в оману ОСОБА_4 погодився та 12.06.2023 року близько 18.00 год. перебуваючи неподалік супермаркету «Європа» по вул. Шухевича у м. Бучач, ОСОБА_13 надав, а ОСОБА_4 отримав грошові кошти у сумі 12000 доларів США, грошовий еквівалент яких становить 438823,20 грн (чотириста тридцять вісім тисяч вісімсот двадцять три гривні 20 копійок) та 2250 євро (грошовий еквівалент яких становить 88668,45 грн (вісімдесят вісім тисяч шістсот шістдесят вісім гривень 45 копійок). У подальшому ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання не виконав та грошові кошти потерпілому ОСОБА_13 не повернув.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 12 червня 2023 року незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_13 на загальну суму 527 491,65 грн (п`ятсот двадцять сім тисяч чотириста дев`яносто одна гривня 65 копійок), отримавши таким чином можливість вільно розпоряджатися грошовими коштами, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, у великих розмірах, що завдало значної шкоди потерпілому.

Окрім цього, восени 2022 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи у кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за по АДРЕСА_5 , познайомився з ОСОБА_14 та спілкуючись з останнім, увійшов до нього в довірливі відносини.

В червні 2023 року в ОСОБА_4 повторно виник злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_14 шляхом обману та зловживання довірою.

Встановлено, що 23.06.2023 близько 10.00 год. потерпілий ОСОБА_14 зустрівся із ОСОБА_4 у приміщенні кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , де останній запропонував проїхатись автомобілем марки «BMW 320і» чорного кольору, на що ОСОБА_14 погодився. Після цього ОСОБА_4 попросив надати йому грошові кошти у сумі 3700 грн, які зобов`язався повернути. На вказану пропозицію потерпілий, довіряючи останньому та будучи впевнений у його доброчесності, надав свою згоду та перерахував на наданий йому номер банківської карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 3700 грн (три тисячі сімсот гривень 00 копійок) двома платежами по 2500 грн та 1200 грн відповідно.

Далі, 27.06.2023 через мобільний додаток «Інстаграм» до потерпілого ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_4 та під час спілкування попросив у ОСОБА_14 надати йому грошові кошти у сумі 7600,00 грн, які в подальшому зобов`язався повернути на що останній погодився та перерахував на раніше наданий йому номер банківської карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 7600,00 грн (сім тисяч шістсот гривень 00 копійок).

Після цього, ОСОБА_4 , знаючи, що потерпілий ОСОБА_14 шукає собі для покупки автомобіль, запропонував ОСОБА_14 купити у нього автомобіль марки «BMW 320і» чорного кольору, на що останній погодився. Окрім того, ОСОБА_4 попросив у потерпілого ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 4500 грн, які зобов`язався повернути, на що останній погодився та перерахував на раніше наданий йому номер банківської карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 4500,00 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок)

Так, 27.06.2023 ОСОБА_4 , який раніше вчиняв шахрайство, перебуваючи по АДРЕСА_2 , домовився із потерпілим ОСОБА_14 про купівлю ним автомобіля марки «BMW 320і» чорного кольору за суму 4300 доларів США із наданням завдатку в сумі 3000 доларів США, з яких 2700 доларів США ОСОБА_14 мав заплатити ОСОБА_4 на місці, а решту 300 доларів США ОСОБА_4 зарахував із раніше отриманих від ОСОБА_14 .

Цього ж дня, 27.06.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 та діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи довірливі взаємовідносини, отримав від потерпілого ОСОБА_14 в якості завдатку за придбання автомобіля марки «BMW 320і» чорного кольору грошові кошти у сумі 2700 доларів США, грошовий еквівалент, яких становить 98735,22 грн (дев`яносто вісім тисяч сімсот тридцять п`ять гривень 22 копійки), не маючи наміру в подальшому продавати автомобіль потерпілому ОСОБА_14 . Після цього ОСОБА_4 повідомив потерпілого ОСОБА_14 , про те, що 28.06.2023 автомобіль «BMW 320і» чорного кольору буде перебувати на косметичному ремонті, а 29.06.2023 після оплати решту суми в розмірі 1300 доларів США він передасть автомобіль потерпілому ОСОБА_14 .

Далі, 28.06.2023 до потерпілого ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що окрім косметичного ремонту автомобіля марки «BMW 320і» чорного кольору, потрібно здійснити його технічний ремонт, на що потерпілий погодився доплатити грошові кошти.

Так, 03.07.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом ремонту автомобіля марки «BMW 320і» чорного кольору, який за домовленістю між ними мав належати ОСОБА_14 , отримав від ОСОБА_14 , грошові кошти у сумі 32 228 грн, які останній перерахував на раніше наданий номер банківської карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 32228,00 грн (тридцять дві тисячі двісті двадцять вісім гривень 00 копійок).

Окрім цього, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, 06.07.2023 ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи довірливі взаємовідносини, під приводом ремонту автомобіля марки «BMW 320і» чорного кольору, який за домовленістю між ними мав належати ОСОБА_14 , отримав від ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 7592,00 грн, які останній перерахував на раніше наданий йому номер банківської карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 7592,00 грн (сім тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні 00 копійок).

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, 08.07.2023 ОСОБА_4 , який раніше вчиняв шахрайство, діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи довірливі взаємовідносини, під приводом ремонту автомобіля марки «BMW 320і» чорного кольору, який за домовленістю між ними мав належати ОСОБА_14 , отримав від ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 1352,00 грн, які останній перерахував на раніше наданий йому номер банківської карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 1352,00 (одна тисяча триста п`ятдесят дві гривні 00 копійок).

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, 13.07.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи довірливі взаємовідносини, під приводом ремонту автомобіля марки «BMW 320і» чорного кольору, який за домовленістю між ними мав належати ОСОБА_14 , отримав від ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 14872,00 грн та 6552 грн, на що останній перерахував на раніше наданий йому номер банківської карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 14872,00 грн (чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят дві гривні 00 копійок) та 6552 грн (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні 00 копійок).

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання не виконав, автомобіль марки «BMW 320і» чорного кольору потерпілому ОСОБА_14 не передав та з 23.06.2023 по 13.07.2023 незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_14 на загальну суму 177131,22 грн (сто сімдесят сім тисяч сто тридцять одна гривня 22 копійки), отримавши таким чином можливість вільно розпоряджатися грошовими коштами, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Окрім цього, у листопаді 2022 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік піцерії «Формат» за адресою: АДРЕСА_5 , познайомився з ОСОБА_15 . Оскільки ОСОБА_15 працює на станції технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_6 , то ОСОБА_4 , дізнавшись про це, неодноразово приїжджав на СТО, спілкувався з ОСОБА_15 і запропонував останньому купувати у нього пальне за цінами, нижче ринкових, на що ОСОБА_15 погодився та протягом певного періоду часу отримував від ОСОБА_4 талони на пальне АЗС «ОККО» та АЗС «WOG» за вигідними цінами, таким чином останній ввійшов у довіру потерпілого.

В червні 2023 року в ОСОБА_4 повторно виник злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_15 шляхом обману та зловживання довірою.

Встановлено, що 20 червня 2023 року ОСОБА_4 , який раніше вчиняв шахрайство, діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи довірливі взаємовідносини, повідомив потерпілому ОСОБА_15 про те, що він може здійснити покупку великої кількості дизельного палива талонами АЗС «ОККО» за вигідною ціною для останнього, насправді не маючи такого наміру, після чого ОСОБА_15 , будучи введений в оману ОСОБА_4 , дав свою згоду та 20 червня 2023 року, перебуваючи неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_7 передав, а ОСОБА_4 отримав грошові кошти готівкою у сумі 62000 грн (шістдесят дві тисячі гривень 00 копійок). В свою чергу ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання не виконав та грошові кошти потерпілому ОСОБА_15 не повернув.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 20 червня 2023 року незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_15 на загальну суму 62000 грн (шістдесят дві тисячі гривень 00 копійок), отримавши таким чином можливість вільно розпоряджатися грошовими коштами, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах, ч.3 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, у великих розмірах, що завдало значної шкоди та ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

01 серпня 2023 року відомості про вказані кримінальні правопорушення за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.190 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249.

13 березня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.190 КК України.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_8 від 01.08.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 02.08.2023; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 01.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 07.02.2024; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_10 від 01.08.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 01.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ) від 02.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 14.12.2023; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_9 від 01.08.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 02.08.2023; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_11 від 19.08.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 19.08.2023; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_13 від 06.08.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 06.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 06.08.2023; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_14 від 17.08.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 17.08.2023; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03.01.2024; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_15 від 12.03.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 12.03.2024.

Щодо посилань захисника на інші версії вчинення кримінального правопорушення, то слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так у рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, SeriesA,№ 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Згідно практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

На переконання суду, всупереч доводам захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5 , наведені в клопотанні обставини, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.190 КК України.

Згідно п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі "Михалкова та інші проти України", розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинно забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання може умисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідка з метою зміни нею показів, наданих під час досудового розслідування, в подальшому може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Надані прокурором докази свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_4 є розлученим, не має стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання, на даний час ніде не працює та не має офіційного джерела доходу, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого та тяжкого злочину відповідно і передбачають покарання, в тому числі й у виді позбавлення волі, зокрема за ч.3 ст. 190 КК України, на строк до п`яти років, з метою уникнення такого, може вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя враховує належну процесуальну поведінку підозрюваного на якій наголошував захисник підозрюваного ОСОБА_4 , який з`являється на виклики до органу досудового розслідування та прибув на розгляд вказаного клопотання. Однак, досудове розслідування, як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи. Адже співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Відомостей про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, яких було б достатньо для утримання підозрюваного в місці його проживання, слідчому судді не надано.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідка ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, тобто ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Відтак, зважаючи на те, що ризик впливу на свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_4 буде мати реальну можливість чинити на свідка ОСОБА_7 незаконний тиск з метою схилення останньої до відмови від надання показань з приводу відомих їй обставин вчиненого кримінального правопорушення, так як така являється його колишньою дружиною, з метою уникнення кримінальної відповідальності

Як слідує з вимоги УІАП в Тернопільській області за вих. №4308 від 12.03.2024, вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2021 року (справа №369/11725/19), ОСОБА_4 , був раніше судимим за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення проти власності, а отже наявний ризик того, що ОСОБА_4 може вчиняти аналогічні дії повторно.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання про наявність трьох ризиків кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що мета застосування запобіжного заходу буде досягнута шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і це буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, без надмірного обмеження свободи підозрюваного.

Згідно з ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

За наведених обставин слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного найбільш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

При цьому, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, зазначені слідчим, у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186, 193-194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000249 від 01 серпня 2023 року - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утриматися від спілкування зі свідком ОСОБА_7 .

Встановити строк дії ухвали в частині покладення на підозрюваного обов`язків до 23 год. 59 хв. 12 травня 2024 року.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 15 квітня 2024 року о 16.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1