ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/5884/23 (1-кс/619/86/24) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/210/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000456 від 03 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження № 0000456 від 03 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.246 КК України, що було вилучене 16 січня 2024 року під час обшуків:

-автомобіль марки «Газ-33021», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яким фактично користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-рубані на чурки дрова, породи «Акація» та «Клен», об`ємом 2,8 м3, вилучені в автомобілі марки «Газ-33021», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-сироростучу та сухостійну деревину, породи «Акація» та «Клен», різного діаметру та довжини в кількості 11 штук, вилучену у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ;

-рубані на чурки дрова, породи «Акація» та «Клен», об`ємом 3,6 м3 вилучені у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ;

бензопилу у напіврозібраному стані марки «Foresta» FA-40 S, шину до неї та ланцюг, вилучену у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Накладено арешт на автомобіль марки «Газ-33021», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом заборони на відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Автомобіль марки «Газ-33021», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігаються у ВП № № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: АДРЕСА_2 , постановлено негайно передати під письмову розписку на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Також вказаною ухвалою постановлено зобов`язати особу, якій передано на зберігання транспортний засіб зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Попередити особу, якій буде передано на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «Газ-33021», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України та необхідність збереження арештованого майна до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Накладено арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на:

рубані на чурки дрова, породи «Акація» та «Клен», об`ємом 2,8 м3;

сироростучу та сухостійну деревину, породи «Акація» та «Клен», різного діаметру та довжини в кількості 11 штук;

рубані на чурки дрова, породи «Акація» та «Клен», об`ємом 3,6 м3;

бензопилу у напіврозібраному стані марки «Foresta» FA-40 S, шину до неї та ланцюг, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

В іншій частині у задоволенні клопотання прокурора відмовлено.

В обгрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що прокурор довів необхідність арешту тимчасового вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому слідчий суддя, враховуючи наслідки арешту транспортного засобу для законного володільця майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, дійшов висновку, що арешт автомобілю марки «Газ- 33021», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони на відчуження в межах строку досудового розслідування, буде найменш обтяжливим способом, оскільки арешт майна шляхом його вилучення є надмірним.

В апеляційній скарзі власника майна ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно: рубані на чурки дрова, породи «Акація» та «Клен», об`ємом 2,8 м3, рубані на чурки дрова, породи «Акація» та «Клен», об`ємом 3,6 м3, бензопилу у напіврозібраному стані марки «Foresta» FA-40 S, шину до неї та ланцюг.

Наголошує, що в поданому клопотанні про арешт майна не дотримано жодної вимоги статті 171 та статті 172 КПК України, що є грубим порушенням норм чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначає, що майно на яке накладено арешт, а саме: рубані на чурки дрова, породи «Акація» та «Клен», об`ємом 2,8 м3, рубані на чурки дрова, породи «Акація» та «Клен», об`ємом 3,6 м3, бензопилу у напіврозібраному стані марки «Foresta» FA-40 S, шина до неї та ланцюг, були вилучені 16.01.2024 року без складання відповідного протоколу, після чого його повернули власнику, а потім знову вилучили, склавши відповідний протокол, а клопотання про арешт майна подане лише 22 січня 2024 року, тобто з порушенням строків передбачених ч.5 ст. 171 КПК України. Але попри дане порушення слідчий суддя все ж постановив ухвалу про арешт майна.

Наголошує, що він ОСОБА_7 має документи, які підтверджують його законну власність на вищевказану деревину (дрова).

Вважає, що розмір шкоди завданий даним кримінальним правопорушенням є явно неспіврозмірним розміру конфіскації майна.

Зазначає, що у клопотанні начальника Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 взагалі не вказано підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, що є порушенням п.1 ч.2 ст. 171 КПК України, не зазначено документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, що є порушенням п.З ч.2 ст. 171 КПК України, а також в даному клопотанні зазначенол тільки перелік майна, а не зазначено види майна, що належить арештувати, що є порушенням п.2 ч.2 ст. 171 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчими відділенням ВП № 2 Богодухівського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 03.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000456, за ознаками кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

При розгляді даного клопотання встановлено, що по вказаному кримінальному провадженню, внесеному 03.12.2023 до ЄРДР за № 000456, за ч. 1 ст. 246 КК України, 16 січня 2024 року слідчим СВ ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 на узбіччі проїжджої дороги в с. Довжик, поряд з будинком домоволодіння АДРЕСА_3 згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 27.12.2023 було проведено обшук автомобіля марки «Газ-33021», д.н.з НОМЕР_1 , зареєстрованого за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході обшуку в кузові вказаного автомобіля були виявлені рубані на чурки дрова, породи «Акація» та «Клен», котрі рівномірно зложені по всій площині поверх друг друга. При огляді кузова автомобіля встановлено, що об`єм деревини, яка знаходиться в ньому: довжина 290 см; ширина 190 см, висота 0,5 м, склав 2,8 м3. Вказаний автомобіль з рубаними на чурки дрова, породи «Акація» та «Клен» вилучено.

Крім того, 16 січня 2024 року слідчим СВ ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 , згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області, від 27.12.2023 було проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку на території подвір`я, поряд із будинком на землі виявлено сироростучу та сухостійну деревину, породи «Акація» та «Клен», різного діаметру та довжини в кількості 11 штук, поряд знаходиться купа рубаних на чурки дрова, породи «Акація» та «Клен». При огляді вказаних дров встановлено, що довжина 200 см; ширина 200 см, висота 0,9 м, таким чином об`єм їх склав 3,6 м3. Поряд із даним місцем під парканом на полиці виявлено бензопилу у напіврозібраному стані марки «Foresta» FA-40 S, шина до неї та ланцюг. Вказані речі, а саме: сироростучу та сухостійну деревину породи «Акація» та «Клен», різного діаметру та довжини в кількості 11 штук; рубані на чурки дрова, породи «Акація» та «Клен» об`ємом 3,6 м3; бензопилу у напіврозібраному стані марки «Foresta» FA-40 S, шину до неї та ланцюг вилучено.

Постановою слідчого ВП від 16.01.2024 в даному кримінальному провадженні, вилучене майно визнано речовими доказами, оскільки воно є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям пп. 1,3,4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

З клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч.2ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя,суд повинен враховувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння,передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна(якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4)розмір шкоди,завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор довів достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно, вказане в клопотанні та арештоване слідчим суддею, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Виходячи із положень ч.1 та 3 ст.214 КПК України, огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді з підстав подання прокурором клопотання арешт майна з порушенням строків,передбачених ч.5ст.172КПК України колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такої підстави для відмови в арешті майна, як пропущення строку звернення з клопотанням КПК України не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна як речових доказів, ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт, не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні.

Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, задля досягнення завдань кримінального провадження, не позбавляє таке майно доказової сили, а тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Решта доводів, на які посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_7 також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують правильність висновків зазначених в ній, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях.

Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Також, Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Крім того, відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000456 від 03 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді