ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1413/24 Справа № 229/2568/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

03 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали контрольного провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 12 березня 2024 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114 -2 КК України, ОСОБА_7 ,до 10 травня 2024 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 12 березня 2024 року, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114 -2 КК України, ОСОБА_7 ,до 10 травня 2024 року включно.

На зазначену ухвалу суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 12 березня 2024 року скасувати та звільнити його в залі суду. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно продовжив йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також на вказану ухвалу суду захисником ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 12 березня 2024 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, обвинуваченим ОСОБА_7 до апеляційного суду подано ряд клопотань, з яких під час апеляційного розгляду, останній підтримав лише клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження з суду І інстанції та про призначення йому перекладача.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг та наполягали на їх задоволенні, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти доводів апеляційних скарг обвинуваченого та захисника,перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Згідно вимог ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Таким чином, законність та обґрунтованість обмеження права на свободу та особисту недоторканність має бути перевірена судом у найкоротший строк.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labita v.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Як встановлено з наданих судом першої інстанції матеріалів, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 продовжений під час судового провадження в суді першої інстанції до 10 травня 2024 року включно.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, за яке законом передбачено покарання до 8 років позбавлення волі. Судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції дійшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, тому наявний ризик ухилитися від явки до суду, з метою ухилення від можливого суворого покарання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду І інстанції, що, оскільки обвинувачений неодружений, не працює, з його слів має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має місце реєстрації та проживання на території м. Бахмут Донецької області, де на разі тривають активні бойові дії, що створює ризик для життя та здоров`я в разі перебування за місцем проживання, іншого місяця проживання не має, а також обставини злочину, в якому він обвинувачується, а саме злочин проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану, застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків.

Можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованого злочину свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника про скасування ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не є слушними, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Що стосується заявлених клопотань обвинуваченим ОСОБА_7 , з яких під час апеляційного розгляду, останній підтримав лише клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження з суду І інстанції та про призначення йому перекладача, колегія суддів зазначає, що апеляційним судом були витребувані всі необхідні документи з суду І інстанції задля розгляду даних апеляційних скарг, а що стосується клопотання про призначення перекладача, на думку колегії суддів, вказане клопотання повинно вирішуватись в суді І інстанції, де і знаходиться на розгляді дане кримінальне провадження, оскільки наразі розглядається питання лише стосовно законності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні, всі доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 12 березня 2024 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: