КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/1497/24 Головуючий у першій інстанціїОСОБА_4Провадження №3-зв/824/17/2024 Доповідач: ОСОБА_5
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_5, з секретарем судового засідання - ОСОБА_6, за участю: захисника ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3 від розгляду справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

В процесі розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_2 подав усну заяву про відвід судді ОСОБА_3 посилаючись на те, що суддя відмовив у задоволенні клопотання про допит свідків.

В судовому засіданні під час розгляду заяви про відвід ОСОБА_2 підтримав усну заяву та сформулював її мотиви тим, що на його думку, від початку розгляду суддя своєю поведінкою дав зрозуміти, що не мав наміру слухати справу.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_7, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для відводу судді, а тому заява про відвід судді ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схваленими Резолюцією економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, встановлені стандарти етичної поведінки суддів.

Відповідно до змісту Бангалорських принципів «неупередженість» та «об`єктивність» - ці принципи є необхідною умовою для належного виконання суддею своїх обов`язків. Неупередженість та об`єктивність виявляються не лише у змісті рішення, але й в процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Застосування цього принципу проявляється у необхідності заявлення суддею самовідводу у тому випадку, коли існують обставини, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

Так, 13 травня 2024 року в судовому засіданні захисник ОСОБА_2 заявив клопотання про допит свідків. Як зазначається в постанові, суддя ОСОБА_3 відмовив у задоволенні даного клопотання виходячи з того, що відповідно до процесуального закону, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В протоколі про адміністративне правопорушення не були вказані особи, яких захисник просив допитати в апеляційному суді, а також відсутні докази на підтвердження того, що захисник ОСОБА_7 звертався до суду першої інстанції з вказаною заявою, тому відсутні підстави для задоволення клопотання про допит свідків.

Оцінюючи наведені доводи, апеляційний суд вважає їх непереконливими, оскільки вони фактично свідчать не інакше як про незгоду захисника з процесуальними рішеннями та діями судді та відповідно, не можуть слугувати підставою для відводу судді.

Водночас, інших підстав для висновку про упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_3 під час розгляду апеляційної скарги на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 2024 року у своїй заяві про відвід судді ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7 не навів.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 відмовити. Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_5