Справа № 202/3086/24
Провадження № 1-кс/202/1897/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

11 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000025 від 05.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене під час проведення огляду приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Iphone», поміщений у спеціальний пакет CRI 1038754, мобільний телефон «Iphone», поміщений у спеціальний пакет WAR 15945454, первинне пакування імітаційних засобів у вигляді паперу формату А-4, зігнутому по контуру грошових коштів, та дві резинки жовтого та рожевого кольору, поміщені у спеціальний пакет CRI 1038753, імітаційні засоби у вигляді грошових купюр номіналом 100 доларів США у кількості 40 штук - серії КВ 86817228І, 80 купюр - серії КФ 2710684А, поміщені у спеціальний пакет WAR 15991183.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025 від 05.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення чоловіків призовного віку через державний кордон України під час дії воєнного стану.

05.03.2024 року під час проведення огляду приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , були вилучені вищевказані речі, які визнані речовими доказами.

Отже, з метою збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт на вилучене під час огляду майно.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання не заперечували.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 надали заяву про розгляд клопотання без їх участі, проти клопотання захисник заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025 від 05.01.2024 року, в якому ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення чоловіків призовного віку через державний кордон України під час дії воєнного стану.

З матеріалів клопотання вбачається, що 05.03.2024 року слідчим був проведений огляд приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де вилучено: мобільний телефон «Iphone», мобільний телефон «Iphone», первинне пакування імітаційних засобів у вигляді паперу формату А-4 з двома резинками жовтого та рожевого кольору, а також імітаційні засоби у вигляді грошових купюр номіналом 100 доларів США у кількості 40 штук - серії КВ 86817228І та 80 купюр - серії КФ 2710684А.

Вирішуючи питання про арешт цього майна, слідчий суддя враховує, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин, передбачений статтею 332 КК України, оскільки це підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення для впізнання, протоколом про результати проведення негласної слідчої дії аудіо-, відеоконтроль особи.

Також слідчий суддя вважає, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені під час огляду приміщення кафе мобільні телефони, імітаційні засоби у вигляді грошових купюр та їх пакування, можуть бути доказами такого кримінального правопорушення, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому існує ризик приховування, знищення, перетворення вказаних речових доказів у випадку не накладення на них арешту, оскільки підозрювані є особами заінтересованими у результатах кримінального провадження.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на це майно.

На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту на вилучені речі та майно відповідає потребам досудового розслідування та не матиме негативних наслідків, оскільки це пов`язано зі здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, тобто таке обмеження права володіння, розпорядження та користування майном не буде свавільним, відповідатиме вимогам законності з огляду на те, що збереження речових доказів необхідно з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та арешт носить тимчасовий характер до проведення слідчих та інших процесуальних дій.

Враховуючи вищенаведене, клопотання прокурора можливо задовольнити та накласти арешт на майно, яке було вилучене 05 березня 2024 року під час проведення огляду в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Iphone», поміщений у спеціальний пакет CRI 1038754, мобільний телефон «Iphone», поміщений у спеціальний пакет WAR 15945454, первинне пакування імітаційних засобів у вигляді зігнутого паперу формату А-4 та 2 резинки жовтого та рожевого кольору, поміщені у спеціальний пакет CRI 1038753, а також імітаційні засоби у вигляді грошових купюр номіналом 100 доларів США у кількості 40 штук серії КВ 86817228І та 80 купюр серії НОМЕР_1 , поміщені у спеціальний пакет WAR 15991183, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 05 березня 2024 року під час проведення огляду в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Iphone», поміщений у спеціальний пакет CRI 1038754, мобільний телефон «Iphone», поміщений у спеціальний пакет WAR 15945454, первинне пакування імітаційних засобів у вигляді зігнутого паперу формату А-4 та 2 резинки жовтого та рожевого кольору, поміщені у спеціальний пакет CRI 1038753, а також імітаційні засоби у вигляді грошових купюр номіналом 100 доларів США у кількості 40 штук серії КВ 86817228І та 80 купюр серії КФ 2710684А, поміщені у спеціальний пакет WAR 15991183, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_11