Справа № 758/5790/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року

Подільський районний суд м. Києва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000054, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2024, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000054, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2024, про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України

В обґрунтування клопотання вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до наказу Державного університету інфраструктури та технологій № 05-03-18/о від 25.01.2018 ОСОБА_6 призначено на посаду директора Київського інституту водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича- Сагайдачного Державного університету інфраструктури та технологій. На підставі наказу Державного університету інфраструктури та технологій №31-тр/03-05 від 23.01.2023, продовжено трудовий договір з ОСОБА_6 до 24.01.2024. В подальшому, наказом Державного університету інфраструктури та технологій № 141-тр/03-05 від 23.01.2024 ОСОБА_6 призначено виконуючою обов`язки директора Київського інституту водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного Державного університету інфраструктури та технологій.

Відповідно до положень посадової інструкції директора Київського інституту водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного Державного університету інфраструктури та технологій на ОСОБА_6 покладено наступні посадові обов`язки:

- керувати начально-методичною, науковою, організаційною роботою та усіма іншими напрямами діяльності інституту;

- затверджувати плани роботи факультетів, кафедр та структурних підрозділів;

- здійснювати контроль за складанням та виконанням плану підвищення кваліфікації працівників інституту, виконувати вимоги з підвищення власної професійної кваліфікації;

- видавати розпорядження щодо діяльності інституту, які є обов`язковими для виконання всіма учасниками освітнього процесу інституту;

- організовувати надання додаткових освітніх та інших послуг;

- керувати роботою з організації надання послуг щодо підвищення, кваліфікації працівників сторонніх організацій за напрямами роботи інституту;

- контролювати і регулювати організацію навчального процесу, навчальних практик, виконання індивідуальних планів та інше.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно ст. 18 КК України, ОСОБА_6 , перебуваючи з 25.01.2018 на посаді директора Київського інституту водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного Державного університету інфраструктури та технологій, обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій, а тому остання є службовою особою.

Перебуваючи на посаді директора Київського інституту водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного Державного університету інфраструктури та технологій, ОСОБА_6 , яка є службовою особою, в силу наявного досвіду роботи достовірно знала та розуміла вимоги статей 3 та 22 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-УІІ, про те що посадовим та службовим особам, заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Одночасно з тим, під час досудового розслідування встановлено, що 11 березня 2024 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за проханням свого знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував на посаді вахтового помічника капітана суден валовою місткістю 500 і більше, звернувся до виконуючої обов`язки директора Київського інституту водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного Державного університету інфраструктури та технологій ОСОБА_6 , з метою дізнатися щодо умов підвищення професійної кваліфікації для отримання професійного диплому старшого помічника та капітана морських суден за денною формою навчання у Київському інституті водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича- Сагайдачного Державного університету інфраструктури та технологій, необхідних ОСОБА_8 , оскільки той знаходився на судні в територіальних водах Індонезії.

Так, 11 березня 2024 року, приблизно в 11 годин 00 хвилин, у ОСОБА_6 , перебуваючи в кабінеті на своєму робочому місті в приміщенні Київського інституту водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного Державного університету інфраструктури та технологій, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час зустрічі з ОСОБА_7 , виник злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення іншою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме отримання неправомірної вигоди за внесення відомостей про проходження ОСОБА_8 курсів підвищення кваліфікації осіб командного складу з 06.02.2023 та видачу відповідного диплому ОСОБА_8 без фактичного відвідування інституту та складання підсумкових іспитів останнім.

З метою реалізації свого злочинного умислу, перебуваючи у вказаному кабінеті, в цей же день та час, ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_7 , що умовами проходження курсів підвищення кваліфікації осіб командного складу (судноводіїв) є офіційна оплата коштів в сумі 20 000 гривень, на розрахунковий рахунок ДКСУ в м. Києві НОМЕР_2 та висунула вимогу про надання їй неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США за те, що вона вплине на посадових осіб Державного університету інфраструктури та технологій, а саме на проректора з науково-педагогічної роботи ОСОБА_9 , та зможе забезпечити проходження ОСОБА_8 курсів підвищення кваліфікації осіб командного складу з 06.02.2023 та видачу відповідного диплому ОСОБА_8 без фактичного відвідування інституту та складання підсумкових іспитів останнім.

Розцінюючи дії ОСОБА_6 , як вимагання неправомірної вигоди, і вважаючи, що невиконання її злочинних вимог може призвести до настання шкідливих наслідків для прав та законних інтересів ОСОБА_8 , а саме у неможливості отримання в подальшому, диплому про проходження курсів підвищення кваліфікації осіб командного складу (судноводіїв) ОСОБА_8 , ОСОБА_7 вимушений був погодитися на злочинні вимоги ОСОБА_6 щодо надання на її користь неправомірної вигоди.

В подальшому, ОСОБА_7 , після вказаної вимоги звернувся до правоохоронних органів, оскільки розумів, що ОСОБА_6 , вимагає з нього неправомірну вигоду та останнього, відповідно до вимог законодавства залучено до конфіденційного співробітництва в межах кримінального провадження.

Після цього, ОСОБА_7 , 21.03.2024, виконуючи домовленості ОСОБА_6 , в частині офіційної оплати, перерахував на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 20 000 гривень в якості оплати за проходження курсів підвищення кваліфікації осіб командного складу (судноводіїв) за ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на вимагання грошових коштів, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, діючи умисно, маючи на меті незаконне особисте збагачення, 22.03.2024 близько 13 години, перебуваючи в кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем знаходження Київського інституту водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного Державного університету інфраструктури та технологій, провела зустріч з ОСОБА_7 , під час якої ОСОБА_6 отримала від останнього грошові кошти готівкою загальною сумою 500 доларів США, що становлять неправомірну вигоду за здійснення впливу на прийняття рішення посадовою особою Державного університету інфраструктури та технологій про внесення відомостей про проходження курсів підвищення кваліфікації осіб командного складу (судноводіїв) ОСОБА_8 з 06.02.2023 та видачу відповідного диплому ОСОБА_8 без фактичного відвідування інституту та складання останнім підсумкових іспитів.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 виконала всі необхідні дії, спрямовані на виконання свого злочинного умислу та одержала неправомірну вигоду для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави у сумі 500 доларів США. (що згідно курсу НБУ на 22.03.2024 складає 19460 грн), шляхом вимагання такої вигоди.

22.03.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 23.03.2024 по справі № 758/3518/23 застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби строком на два місяці із забороною залишати місце проживання в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби та покладено процесуальні обов`язки.

13.05.2024 прийнято рішення про завершення досудового розслідування та надання сторонам кримінального провадження матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

Таким чином, в силу вищевказаних норм, досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, однак воно не вважається закінченим, оскільки в даному випадку обвинувальний акт не скеровано до суду. Строк застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 спливає 22 травня 2024 року, однак органу досудового розслідування необхідно ще провести низку процесуальних дій, у зв`язку з чим, виникла необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Разом з цим, на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України є досі актуальними, зокрема, підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку із чим, просить клопотання задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваній на строк 1 місяць.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів у ньому наведених та просив його задовольнити.

Захисники підозрюваної - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в судовому засіданні просили суд розглянути питання щодо можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки підозрювана під час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту зобов`язання, покладені ухвалою слідчого судді, не порушувала. Строк дії заходу впливу у виді відсторонення від посади закінчився. Ризики, на які посилається прокурор у клопотанні недоведені.

Підозрювана ОСОБА_6 підтримала думку захисників.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років.

22 березня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 23 березня 2024 року по справі № 758/3518/24 застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк два місяці із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

13 травня 2024 процесуальним керівником ухвалено рішення про завершення досудового розслідування та надання сторонам кримінального провадження матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом допиту ОСОБА_7 , протоколом вручення грошових коштів від 22.03.2024, протоколом затримання особи, протоколом обшуку від 22.03.2024, іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва про застосування запобіжного заходу виді домашнього арешту від 23.03.2024.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, є обґрунтованою. При цьому, слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні слідчий суддя зазначає наступне.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею було установлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування необхідності продовження строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прокурор в судовому засіданні посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків або інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На даний час, на переконання слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування або суду, який ґрунтується на тяжкості покарання за інкримінований ОСОБА_6 в провину злочин, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом. Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати на свідків або інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні.

Ризик впливу на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя вважає не доведеним прокурором, оскільки інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні на даний час не має.

Оцінюючи ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення мало вирогідним, оскільки вилучення грошових коштів вже оформлено органом досудового розслідування, а підстав вважати, що підозрювана буде знищувати, ховати або спотворювати офіційні документи за місце роботи нема.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінально процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_6 слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваної та дотримання принципу верховенства права.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Частиною 5 ст. 194 КПК України встановлено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно з ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Строк домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_6 спливає 22.05.2024, проте органом досудового розслідування доведено необхідність проведення низки слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, що неможливо без продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною інкримінованого їй органом досудового розслідування злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості переховування від органів досудового слідства та суду, та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, відтак слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження обраного останній запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Однак, слідчий суддя вважає за необхідне визначити період часу перебування під домашнім арештом з урахуванням комендантської години, яка триває з 00 годин до 05 години ранку.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_6 , тяжкого, корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Оцінюючи виправданість втручання у права і свободи підозрюваної, слідчий суддя також враховує доводи прокурора про необхідність додаткового часу для проведення та завершення процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, а також доводи щодо обставин, які перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, не може бути достатнім для запобігання зазначених вище ризиків та забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора та продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який передбачає заборону залишати підозрюваній місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 23 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. наступної доби.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваною місця свого проживання, не є порушенням запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000054, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2024, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, задовольнити частково.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком на один місяць, заборонивши їй залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 23 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (укриттях) на випадок оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

2) не відлучатися за межі м.Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду,

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали та обов`язків визначити до 21.06.2024 включно.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, у якому вона перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Виконання ухвали доручити працівникам Подільського УП ГУНП у м. Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Подільську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1