Справа № 214/1891/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву про самовідвід судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Зазначена заява судді обґрунтована тим, що їй надійшло кримінальне провадження №0000141 від 30.01.2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, де обвинуваченого захищає адвокат ОСОБА_5 , який є колишнім чоловіком судді ОСОБА_3 , а відтак суддя вважає, що при розгляді нею зазначеного кримінального провадження такі обставини можуть викликати сумніви у її об`єктивності та неупередженості.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, надали письмові заяви про вирішення даного питання за їх відсутності.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, якщо у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Аналогічний принцип відображено в ст. 15 Кодексу суддівської етики.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, зокрема, в рішенні «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.03.2010 року, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Відтак, судом убачаються підстави для задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 , так як обставини, на які вона посилається у своїй заяві, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України в якості підстав для самовідводу судді, а також з морально-етичних міркувань.

Керуючись ст. 75 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для подальшого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .