Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/9740/23

Провадження № 1-в/635/48/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

УСТАНОВИВ:

17 жовтня 2023 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 жовтня 2023 року вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія(№100)» ОСОБА_6 та засудежний ОСОБА_5 у судове засіданні не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вважаючи, що засуджений не довів своє виправлення.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

В державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» відбуває строк покарання засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиман Зміївського району Харківської області, громадянин України, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 11 березня 2016 року Зміївським районним судом Харківської області за частиною 1 статті 309 КК України до 1 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою від 31 березня 2017 року звільнений по закінченню іспитового строку;

2) 12 червня 2017 року Зміївським районним судом Харківської області за частиною 1 статті 317, частиною 1 статті 309, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, звільнений ухвалою від 25 червня 2020 року по закінченню іспитового строку;

Засуджений: 16 вересня 2021 року Зміївським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23 березня 2023 року зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 23 лютого 2022 року по 15 листопада 2022 року з розрахунку день за день.

Захисник ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що за весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_5 стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці засуджений ОСОБА_5 упродовж 2022 року двічі заохочувався адміністрацією ДУ «Первомайська заохочення і стягнення, доданою до листа ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)» від 27.09.2023. Вину у скоєному злочині ОСОБА_5 визнав повністю, щиро розкаявся. Конфліктних ситуацій із засудженими та працівниками установ виконання покарань не створював. Постійно підтримує соціально-корисні зв`язки із рідними, зокрема, матір`ю за допомогою телефонних розмов та особистих зустрічей.

У період з березня 2023 року по теперішній час засуджений ОСОБА_5 адміністрацією установ, в яких відбував покарання, до праці не залучався з огляду на незадовільний стан здоров?я, внаслідок чого був переведений до багатопрофільної лікарні при ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)» для лікування, де й знаходиться на теперішній час.

Вважає, оскільки засуджений ОСОБА_5 на теперішній час відбув більше половини строку покарання, враховуючи залишок невідбутої частини покарання, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, наявність 2 заохочень, відсутність стягнень, він вважає, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому наявні підстави для його звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений частиною 3 статті 81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (частина 3 статті 81 КК України).

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Так, з матеріалів справи стосовно умовно-дострокового звільнення та особової справи на засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23 лютого 2022 року. З 06 березня 2023 року відбував строк покарання в Державній установі «Первомайська виправна колонія №(117)». З 10 квітня 2023 року знаходиться на лікування в «Темнівській багатопрофільній лікарні №(100)». За час відбування покарання не притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не має.

Відповідно до характеристики, наданої на засудженого начальником відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_7 від 15.11.2023, ризик вчинення повторного правопорушення оцінюється як середній. Під час перебування на волі вживав наркотичні засоби та підтримував стосунки з кримінально налаштованими друзями та знайомими, легко піддається впливу кримінального оточення. Даний фактор впливає на ризик вчинення повторного кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту характеристики ОСОБА_5 засуджений не працював, на даний час знаходиться на лікуванні в «Темнівській багатопрофільній лікарні (№100)», участь у роботах з благоустрою установи і прилеглих територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених не бере.

За період відбування покарання характеризується посередньо. В колективі засуджених намагається підтримувати рівні стосунки із засудженими різної спрямованості. У відносинах з персоналом установи намагається поводити себе тактовно, під час індивідуальних бесід не завжди відвертий. Засуджений усвідомлює, що саше треба змінювати, проте має нечітку мотивацію змінити своє життя на краще.

Заохочень протягом 2023 та 2024 роках не мав, згідно довідки від 27.09.2023 заохочувався двічі лише продовж 2022 року. Стягнень не має.

Згідно висновку комісії щодо ступеня виправлення засудженого засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення(не довів своє виправлення) та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (менше 64 бали).

Відповідно до інформації про засудженого, за вироком суду у засудженого ОСОБА_5 маються процесуальні витрати на користь держави у суму 6 864,00 грн. Зазначені витрати засудженим погашені не були.

При вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, окрім вищевказаних обставин, суд враховує дані про особу засудженого. Так, останній має ряд судимостей за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Зазначені факти свідчать про стійку тенденцію засудженого ОСОБА_5 до систематичного вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення.

З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме бездоганна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання. Проте, такої поведінки засудженого ОСОБА_5 протягом строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі зібраних даних, суд проаналізував діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків не довів, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Такий висновок суду про не виправлення засудженого ОСОБА_5 базується на всебічному врахуванні даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

У період з березня 2023 року по теперішній час засуджений ОСОБА_5 не залучався з огляду на незадовільний стан здоров`я, внаслідок чого був переведений до багатопрофільної лікарні при ДУ «Темнівська виправна колонія №100» для лікування, де й знаходиться по теперішній час. Разом з тим, стан здоров`я засудженого, на яке звертає увагу його захисник, не є самостійною підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Суд також не встановив на даному етапі відбування покарання доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки до моменту звільнення мета покарання ще не досягнута, засуджений ОСОБА_5 не виправився і не довів це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

За таких обставин суд враховує наявність не погашеної заборгованості з процесуальних питань, кількох судимостей, зокрема за статтями 309, 317 КК України, наявність середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, нечітка мотивація змінити своє життя на краще, поведінку за весь час відбуття покарання, якою не довів, що став на шлях виправлення, ставлення до праці, суд констатує відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, тому дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як таке, що є передчасним.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошений учасникам судового провадження 13 березня 2024 року.

Суддя ОСОБА_8