Справа № 724/2975/23
Провадження № 1-кп/724/30/24
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2024 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
Дністровської окружної прокуратури: ОСОБА_3 захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шилівці, Хотинського району Чернівецької області, громадянина України, освіта середня - спеціальна, не одруженого, є особою з інвалідністю ІІІ групи, має трьох неповнолітніх дітей, працюючого по найму, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ОСОБА_5 06 жовтня 2023 року приблизно о 19:45 годині, керуючи технічно справним транспортним засобом - трактором колісним марки «Т-40 АМ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вантажним, самостійно складеним напівпричепом (без номерного знаку), навантаженим деревиною, який не призначений та не облаштований для перевезення пасажирів, рухаючись дорогою в лісосмузі 61 кварталу, виділ 16 «Колінківецького лісництва» Філії «Сокирянське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», що поблизу АДРЕСА_1 , за 851 м. від в`їзду в лісовий масив із вказаного населеного пункту, порушуючи і не виконуючи вимог п. 21.11 (а) Правил дорожнього руху (далі - Правил), затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, що безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з наслідками, які настали внаслідок його подальших дій, а також п. 1.5, 2.3 (б, д) вищевказаних Правил, які лише сприяли порушенню, яке відбулось, здійснював перевезення пасажира ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, зверху на деревині в передній частині правого борта, при цьому під час руху по ґрунтовій дорозі пасажир, не втримавши рівновагу, впав на дорожнє покриття, перед колесом напівпричепа, внаслідок чого відбувся переїзд тіла ОСОБА_7 .
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 було спричинено смерть, яка настала від руйнування речовини головного мозку, як ускладнення наявного при житті відкритого перелому кісток основи та склепіння черепа, а також заподіяно тілесні ушкодження, у вигляді:
-синці: на лобній ділянці справа з переходом на праву щічну та вушну ділянки; на передній поверхні грудної клітки у верхній третині, у кількості 25-ти;
-садна: на задній поверхні правої гомілки у середній третині у кількості 2-х; на зовнішній поверхні правого стегна у середній третині; на внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині;
-рана в лобно-тім`яній ділянці голови;
-крововилив у м`які тканини волосяної частини голови з боку внутрішньої їх поверхні на правій скроневій ділянці з переходом на потиличну та частково лобну ділянки справа;
-переломи: кісток основи та склепіння черепа; 2-6-го ребер справа зліва по середньо-ключичній лінії; 2-3-го ребра справа по середньо-ключичній лінії, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою «небезпека для життя» та знаходяться в прямому наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_5 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. 21.11 розділу 21 «Перевезення пасажирів» Правил дорожнього руху (далі - Правил), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з наслідками, які настали внаслідок його подальших дій, а також п. 1.5, 2.3 (б, д), вищевказаних правил, які лише сприяли вказаному порушенню та, які вимагають від водія:
п. 21.11. Забороняється перевозити:
а) пасажирів поза кабіною автомобіля (крім передбачених цими Правилами випадків перевезення пасажирів у кузові вантажного автомобіля з бортовою платформою або в кузові-фургоні, призначених для перевезення пасажирів), у кузові автомобіля-самоскида, трактора, інших самохідних машин, на вантажному причепі, напівпричепі, в причепі-дачі, в кузові вантажного мотоцикла.
п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснивши, що 06.10.2023 року зранку він з ОСОБА_7 на тракторі з причепою поїхав в ліс за дровами неподалік АДРЕСА_1 . В лісі ОСОБА_7 самостійно заготовляв собі дрова, складав на причепу, при цьому вживав пиво. Коли поверталися додому ОСОБА_7 сів зверху на деревину в передній частині правого борта. Під час руху по ґрунтовій дорозі він помітив, що ОСОБА_7 на причепі не видно. Він зупинив трактор, зліз з нього та за 50 метрів від причепи виявив тіло ОСОБА_7 , якого переїхав заднім колесом причепи. Він відразу викликав поліцію та швидку допомогу. У скоєному розкаюється, потерпілій матеріально допоміг поховати чоловіка. Просив суд суворо його не карати, оскільки має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, матеріально забезпечував сім`ю працюючи на тракторі, займався перевезенням дров.
Потерпіла ОСОБА_6 в суді показала, що вона цивільна дружина загиблого ОСОБА_7 . Зранку 06.10.2023 року її чоловік поїхав з ОСОБА_5 в ліс, щоб заготовити дров на зиму. Ввечері від рідних дізналася, що її чоловік загинув та про обставини його загибелі. Обвинувачений відшкодував їй матеріальну та моральну шкоду за скоєне, будь-яких притензій до останнього не має, про що нею було написано власноруч розписку 22.01.2024 року. Просила призначити ОСОБА_5 покарання без позбавлення волі, проте з позбавленням прав керування транспортними засобами, оскільки вважає, що загибель її чоловіка сталася внаслідок швидкої їзди обвинуваченого.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позицій, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Призначаючи покарання відносно обвинуваченого, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входять: співмешканка ОСОБА_8 , 1985 р.н., троє його неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2008 р.н., ОСОБА_10 , 2012 р.н., ОСОБА_11 , 2020 р.н. та троє дітей співмешканки, двоє з яких неповнолітні: ОСОБА_12 , 2006 р.н. та ОСОБА_13 , 2009 р.н.; батько ОСОБА_14 , 1952 р.н., за місцем проживання характеризується позитивно; є особою з інвалідністю третьої групи; працював по найму на тракторі, з 02.02.2024 працевлаштувався трактористом ПП «Глобалнет-сервіс»; раніше не судимий; перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2005 року з діагнозом: психотичний розлад внаслідок вживання алкоголю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.п.53-64).
Судом, відповідно до ст.66 КК України, прийняті до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування шкоди потерпілій.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.
Як вбачається зі змісту досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , складеної Дністровським районним сектором №3 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області, Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Загальний ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 визначено як низький (а.п.38-39).
Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст.286 КК України суди мають враховувати, зокрема, наслідки, що настали, характер та мотиви допущених особою правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання та особу винного.
У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню обвинуваченого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 просила призначити обвинуваченому покарання без ізоляції від суспільства, проте з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
З урахуванням тяжкості скоєного кримінального правопорушення, хоча й з необережності, та конкретних обставин його вчинення, обсяг та характер допущених обвинуваченим порушень Правил дорожнього руху й незворотні наслідки у виді загибелі людини, даних про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, є особою з інвалідністю третьої групи, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює по найму; ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щирі переживання і каяття; здійснив добровільне відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 130000 грн, що підтверджується розпискою потерпілої (а.п.25); відсутність обтяжуючих покарання обставин; доповідь органу пробації щодо низького ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим, тому суд, зважаючи на позиції обвинувачення, потерпілої, захисту, висловлені в ході судових дебатів, вважає, що основне покарання для обвинуваченого слід призначити у виді позбавлення волі в розмірі наближеному до мінімальних меж, які передбачені зазначеною нормою закону.
Разом з тим, з урахуванням особи обвинуваченого, думки прокурора та потерпілої, які не наполягали на його ізоляції від суспільства, добровільне відшкодування шкоди потерпілій, його посткримінальна поведінка, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, тому приймає рішення відповідно до ст.75 КК України про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
У випадку призначення покарання за ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами (п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).
Додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами.
Питання про доцільність призначення додаткового покарання вирішується з урахуванням обставин конкретної справи, даних про особу винного та інших обставин, які суд при вирішенні такого питання визнає необхідними для постановлення законного, справедливого та достатнього покарання.
При вирішенні питання щодо необхідності призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 у встановленому законом порядку, набув статус водія та отримав посвідчення водія категорії В,С; встановлені під час судового розгляду порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого загинула людина, що у свою чергу виключає можливість не застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 додаткового покарання.
При визначенні строку, на який обвинуваченого слід позбавити права керувати транспортними засобами, ураховується його вік, те, що ОСОБА_5 , раніше не судимий, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України протягом року не притягувався, вчинив необережний тяжкий злочин, його робота по найму пов`язана із керуванням транспортним засобом.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта внаслідок проведення експертизи в розмірі 1195 грн, які підтвердженні документально (а.п.50), підлягають стягненню з обвинуваченого в повному об`ємі на користь держави.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення у виді арешту майна, які накладені на підставі ухвали слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 10.10.2023 року підлягають скасуванню (а.п.48-49).
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, клопотань про його обрання під час судового провадження не надходило.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 124, 349 ч.3, 368, 370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування основного призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, і визначити йому іспитовий строк 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 10.10.2023 року, на трактор марки «Т-40 АМ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із саморобним напівпричепом (без номерного знаку).
Речові докази: трактор марки «Т-40 АМ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із саморобним напівпричепом (без номерного знаку), який передано на зберігання на приватну охоронювану територію за адресою: АДРЕСА_2 - повернути ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в розмірі 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1