Справа № 284/296/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного 01 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довгий Ліс, Народицького району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючого, одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,

за частиною 1 статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В один із днів квітня місяця 2022 року, ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-Х11 «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, не маючи на це передбаченого законом дозволу, умисно, з метою незаконного придбання та зберігання бойових припасів, перебуваючи на залишених позиціях військових РФ, які знаходились неподалік с. Радча Народицької ТГ, виявив (знайшов) залишені набої в кількості 108 шт, та усвідомлюючи, що це є бойові припаси, незаконно їх придбав.

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що придбані ним речі є бойові припаси, незаконно переніс їх на горище будинку за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де зберігав до 20.03.2024 року.

20.03.2024 року, в період часу з 08 години 00 хвилин до 08 години 55 хвилин, під час проведення обшуку у домогосподарстві по місцю проживання ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 , працівниками поліції відділу поліції № 1 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області в житловому будинку, було виявлено та вилучено 108 (сто вісім) набоїв, які згідно висновку судової експертизи зброї, є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, а саме - 11 ( одинадцять) штук - бойовими 5,45 мм проміжними патронами з кулею «ПС» зразка 1974 р. зі сталевим осердям, 26 (двадцять шість) штук - бойовими 5,45 мм проміжними патронами з трасуючою кулею «Т» зразка 1974 р. та 71 (сімдесят одна) штука - бойовими 7,64 мм гвинтівковими патронами з кулею зі сталевим осердям, які виготовлені промисловим способом та придатні на ураження цілі, які (бойові припаси) ОСОБА_4 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми умисними діями, вираженими у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

05 квітня 2024 року під час досудового розслідування між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а також зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. Сторони погоджуються на звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, скоїв злочин та кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до тяжких злочинів. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що він беззаперечно визнає вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, щиро кається у скоєному, погоджується на призначення узгодженого покарання.

Прокурор і захисник в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості та просили призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ст.474 КПК України, усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам й загальним засадам призначення покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.314, 373,374, 475 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 05 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000079, укладену між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

В силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк в 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати у зв`язку з залученням судового експерта, в сумі 2271,84 гривень.

Речові докази: 108 (сто вісім) бойових патронів з них калібру 7,62мм в кількості 71 шт. та 5,45 мм в кількості 37 шт.- знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення. При цьому вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6 й 7 статті 474 Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального Кодексу України угода не може бути укладена.

Суддя: