КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (в силу ст. 89 КК України),

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, і призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , 22 лютого 2023 року приблизно о 11 годині 43 хвилини, перебуваючи в торгівельній залі магазину «Фора» ТОВ «ФОРА», що розташований по вул. Закревського, 87 в місті Києві, побачив на полицях товар, після чого у нього виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року №757/2022, та від 06 лютого 2023 року №58/2023, строком на 90 діб, до 20 травня 2023 року відповідно.

Переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись в приміщенні торгівельної зали магазину «Фора» взяв з полиць товар, а саме: скляну банку кави розчинної натуральної «Jacobs Monarch» 190 г., вартістю 347 грн. 16 коп. (без ПДВ) та сховав до рюкзака чорного кольору, який знаходився при ньому.

В подальшому, ОСОБА_6 , утримуючи вказане майно при собі, не розрахувавшись за нього, пройшов «сигнальні рамки» магазину «Фора», які спрацювали та злочинні дії ОСОБА_6 були помічені охоронцем магазину. Охоронець магазину виразив словесну вимогу ОСОБА_6 зупинитися.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, викриті охоронцем магазину «Фора», не припинив своєї протиправної діяльності, продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на викрадення майна ТОВ «ФОРА», та ігноруючи словесну вимогу охоронця, вибіг з приміщення магазину « Фора », тим самим намагався відкрито викрасти вказане вище чуже майно, в умовах воєнного стану, однак довести свій злочинний намір до кінця та розпорядитись вказаним майном не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони магазину «Фора».

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 намагався заподіяти матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «ФОРА» на загальну суму 347 гривень 16 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Деснянського районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186, на підставі ч. 3 ст. 68 КК України - 6 років 8 місяців позбавлення волі, в решті вирок залишити без змін.

Прокурор, не оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію правопорушення, вважає вирок суду відносно ОСОБА_8 незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Так, апелянт вказує на те, що з аналізу мотивувальної частини вироку суду випливає те, що одні й ті самі обставини лягли в основу рішення про застосування до ОСОБА_8 як ст. 69 КК України, так і про звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Таким чином, на думку прокурора, судом порушено вимоги ст. 370 КПК України щодо законності, вмотивованості і обґрунтованості судового рішення, оскільки у вироку відсутня мотивація і обґрунтування прийнятого рішення.

Окрім того, суд визнав серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Проте, апелянт вважає, що суд не вмотивував у своєму рішенні застосування вказаної обставини та не вказав, які саме тяжкі особисті обставини наявні і чим це підтверджується і як саме вони вплинули на скоєння обвинуваченим злочину.

Окрім того, однією з обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття, проте в даному випадку, в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні дані, що підтверджували б наявність такої пом`якшуючої покарання обставини, як щире каяття.

Так, злочинна діяльність ОСОБА_9 була зупинена охороною магазину безпосередньо під час скоєння злочину. Фактично, в даному кримінальному провадженні обвинувачений під тягарем викриття та неминучого покарання, вільно використовуючи право на захист, скористався можливістю визнати себе винним, прагнучи уникнути справедливого покарання за вчинене та зменшити його розмір.

Також, інкриміноване корисне кримінальне правопорушення - тяжкий злочин, ОСОБА_6. скоїв під час дії воєнного стану, що усвідомлювалося ним, він ніде не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо.

Все це свідчить про відсутність критичної оцінки обвинуваченим своєї поведінки і наміру змінити своє життя.

А перелік викраденого товару: однієї банки кави розчинної натуральної «Jacobs Monarch» 190 г. - не свідчать про скоєння злочину внаслідок тяжких особистих обставин, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, необхідності здобуття їжі для себе, членів родини або задоволення його інших критичних потреб, вказаний товар не є речами першої необхідності без яких не може існувати людина.

Отже, на думку прокурора, відсутнє дійсне щире каяття в ставленні ОСОБА_8 до скоєного і до свого способу життя в цілому. Як і відсутні підстави визнання обставиною, що пом`якшує його покарання, скоєння злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин, та у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Таким чином, базування на таких обставинах застосування ст. 69 КК України було з боку суду формальним та безпідставним.

Окрім того, суд не взяв до уваги факт вчинення працездатним громадянином України призовного віку злочину в умовах воєнного стану, за яке посилена кримінальна відповідальність на всій території України.

Врахування того, що ОСОБА_6. раніше не судимий, кримінальним правопорушенням не завдано тяжких наслідків, оскільки викрадений товар повернутий представнику потерпілого, також те, що ОСОБА_6. за час досудового розслідування та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, не є такими достатніми обставинами, які могли б переважити в своєму значенні викладені вище дані про особу обвинуваченого та слугувати достатньою підставою для застосування щодо нього інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляції прокурора не заперечуються.

Прокурор, вважаючи безпідставним застосування судом вимог ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання та необґрунтоване звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, вказує на неправильне застосування вказаних норм кримінального закону та невмотивованість вироку в цій частині.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими доводами прокурора, оскільки суд обґрунтував у вироку висновки щодо застосування вимог як ст. 69 КК України, так і ст. 75 КК України щодо ОСОБА_6 з посиланням на конкретні обставини кримінального провадження та досить детально вмотивував ці висновки у вироку.

Так, обґрунтовуючи призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, суд врахував дані про особу обвинуваченого, який є несудимим в силу вимог ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо; матеріальний стан обвинуваченого; обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин; відсутність обставин, які обтяжують покарання; стан здоров`я обвинуваченого, який страждає на тяжкі хвороби.

Сукупність наведених у вироку обставин, на думку колегії суддів, є достатніми для застосування щодо ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у розмірі, нижчому від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, тобто судом дотримано вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність обставин, які пом`якшують покарання, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні щиро покаявся у вчиненні злочину, а наявність збігу тяжких особистих обставин обумовлена тяжким станом здоров`я обвинуваченого, про що в матеріалах справи є відповідні медичні документи.

Обґрунтовуючи висновок про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, суд, окрім вищенаведених обставин, послався також на обставини кримінального провадження.

Зокрема, суд врахував те, що кримінальним правопорушенням не завдано тяжких наслідків, оскільки викрадений товар повернуто представнику потерпілого.

При цьому колегія суддів звертає увагу на інші обставини та предмет злочину і його вартість, а саме: ОСОБА_12 намагався таємно викрасти банку розчинної кави, але будучи викритим, не довів до кінця свої дії, які з таємних переросли у відкриті. Вартість банки розчинної кави, яку намагався викрасти обвинувачений складає 347 гривень 16 копійок.

Насамкінець, суд при застосуванні вимог ст. 75 КК України врахував поведінку ОСОБА_12 після вчинення злочину, зазначивши, що обвинувачений за час досудового розслідування та розгляду справи в суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятних норм і правил поведінки, встановлених в суспільстві, пануючих моральних принципів, що дало суду підстави вважати можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства , але в умовах контролю за його поведінкою органом з питань пробації за місцем його проживання.

Отже, висновок суду про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування з випробування ґрунтується на обставинах кримінального провадження та відповідає вимогам ст. 75 КК України, відтак колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляції скарги прокурора про неправильне застосування кримінального закону.

Таким чином, колегія суддів не убачає підстав для скасування вироку Деснянського районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та призначення обвинуваченому покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі, як про прохав в апеляції прокурор.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1]Справа № 754/4212/23

Провадження № 11-кп/824/286/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_13

Доповідач ОСОБА_1