Справа215/484/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001855 від 16.10.2018 р., відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, із середньою-спеціальною освітою, працюючого, на обліках лікаря психіатра не перебуваючого, з квітня 2010 року перебував під наглядом лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, знятий з-під нагляду в листопаді 2011 року через відсутність відомостей, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за участі учасників кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 ; обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_5 , потерпілої - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.10.2018 приблизно о 18.30 годині, перебуваючи біля під`їзду №2, будинку АДРЕСА_1 , відкрив двері вищевказаного під`їзду, вдаривши по дверях ногою. На ґрунті даної антигромадської поведінки ОСОБА_3 , мало знайомі йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які в цей час знаходилися на лавці, що розташована за вищевказаною адресою, зробили ОСОБА_3 зауваження з приводу його поведінки. На вказане зауваження ОСОБА_3 відреагував агресивно в бік ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що виразилось в образах нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою. В результаті чого, між ОСОБА_3 з одного боку та малознайомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відбувся словесний конфлікт.

В цей час та місці, на ґрунті вказаного конфлікту, у ОСОБА_3 раптово виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Так, у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий зазначений вище злочинний умисел, ОСОБА_3 знаходячись на асфальтній пішохідній доріжці, яка розташована перед під`їздом АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , який в цей час сидів на лавці, яка розташована поряд з пішохідною доріжкою з правої сторони від вхідних дверей до вищевказаного під`їзду, усвідомлюючи небезпечність своїх дій, настання у їх результаті тяжких наслідків для потерпілого, бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , не переслідуючи за мету спричинити смерть потерпілому, стоячи у безпосередній близькості перед ОСОБА_7 , обличчям до нього, кулаком правої руки завдав останньому один удар в область зовнішнього кута лівого ока та один удар в область проекції кута нижньої щелепи ліворуч, після чого, - один удар в ділянку лобної області ліворуч відповідно. Від отриманих ударів ОСОБА_7 впав вперед, з лавки на якій сидів, на землю, та опинився у положенні стоячи на колінах та витягнутих руках, обличчям донизу. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, завдав один удар верхньою частиною стопи своєї правої ноги в область лівої скроневої кістки ОСОБА_7 ..

Після чого, свідок вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився у той час у дворі будинку АДРЕСА_1 , підбіг до ОСОБА_3 , та обхопив його ззаду руками за тулуб. В цей час, ОСОБА_3 , довівши свій злочинний умисел до кінця, з місця вчинення злочину зник.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1854 від 28.11.2018 року, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: рани в лобній області ліворуч, садна на лівій щоці, у зовнішнього кута лівого ока, синці на нижніх повіках обох очей, у проекції кута нижньої щелепи ліворуч, крововилив у м`яких покривних тканинах голови у лобній області ліворуч, перелом лівої скроневої кістки, крововиливи під м`якими мозковими оболонками на поверхні великих півкуль головного мозку та мозочку, розрідження речовини великих півкуль головного мозку, крововиливи у товщу лобних часток, крововиливи у шлуночках мозку, що входять до комплексу закритої черепно-мозкової травми, яка виявилася причиною смерті, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, як небезпечні для життя в момент спричинення; тупа травма грудної клітини: перелом тіла грудини, крововиливи у м`яких тканинах грудної клітки, крововиливи у жирову клітковину серцевої сорочки, що входять до комплексу тупої травми грудної клітини, які відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, стосовно живих осіб, за ознакою тривалості розладу здоров`я; тупа травма шиї: 2 синця у середній третині шиї, крововиливи у м`яких тканинах органокомплексу шиї, синці на правому плечі, на правій та лівій кистях, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, за ознакою тривалості розладу здоров`я.

14.10.2018 потерпілий ОСОБА_7 , внаслідок спричинених йому 06.10.2018 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , був госпіталізований до інтенсивної терапії КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ДОР», де останньому надавалося лікування за призначенням лікаря.

16.10.2018 о 18:05 годині лікарями відділення інтенсивної терапії КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ДОР» по АДРЕСА_3 виявлено зупинку дихання потерпілого ОСОБА_7 , після чого було констатовано біологічну смерть останнього внаслідок спричинених ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Смерть потерпілого ОСОБА_7 відповідно до висновку вище вказаної судово-медичної експертизи настала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а саме: закритої черепно-мозкової травми, з переломом лівої скроневої кістки та крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, що входять до комплексу закритої черегіно-мозкової травми та перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті. Перебіг травми ускладнився набряком головного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті потерпілого.

Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав частково. Пояснив, що 6 жовтня 2018 року він виходив з під`їзду будинку в якому мешкає. Коли відчинив двері під`їзду, то ОСОБА_8 та незнайомий йому чоловік попросили його притримати двері під`їзду, на що він їм відмовив. Останні почали його нецензурно ображати, одночасно потерпілий почав підніматися з лавочки, що ним було сприйнято як погроза, тому він діючи на упередження наніс останньому один удар тильною стороною кулака в ліву щелепу потерпілого, від якого останній упав на асфальтне покриття навколішки, спираючись на руки. Він одразу наніс йому удар підйомом правої ноги в область грудної клітини, від якого потерпілого перевернуло на спину. Коли потерпілий почав підводитися, відірвавши голову від асфальтного покриття, обличчя перебувало в положенні вверх; він також носком правої ноги наніс один удар в область обличчя потерпілого, та у потерпілого з носу побігла кров. Свідок ОСОБА_10 почав його заспокоювати, а потерпілий, перебуваючи у свідомості, присів на лавку. Потім вийшла жінка потерпілого та супроводила останнього додому. Він також пішов додому. На слідучий день бачив потерпілого в магазині «Казковий», на ньому синців не було. Через декілька днів його мати повідомила, що бачила потерпілого з перебинтованою головою. Вважає, що нанесені ним удари потерпілому не могли спричинити останньому тяжкі тілесні ушкодження.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в ході досудового та судового розгляду доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений їй знайомий як мешканець сусіднього будинку, померлий ОСОБА_11 був її чоловіком. Приблизно о 19.00год. 06.10.2018, вона перебувала у кухні своєї квартири, та через вікно помітила біля другого під`їзду сусіднього будинку АДРЕСА_4 свого чоловіка та його знайомого ОСОБА_12 . В цей момент з під`їзду вийшов ОСОБА_13 , а її чоловік притримав за ним вхідні двері. ОСОБА_13 зупинився навпроти ОСОБА_14 , про що розмовляли чути не було, але ОСОБА_13 штовхнув ОСОБА_14 в плече від чого останній присів на лавку, яка знаходилася позаду нього. ЇЇ чоловік залишив тримати двері та, підійшовши до ОСОБА_13 , став між ним та ОСОБА_14 . Коли вона побачила, що ОСОБА_13 штовхнув її чоловіка, вона одяглася та вийшла на вулицю. Підійшовши приблизно через 10 хвилин до місця, побачила, що її чоловік лежить на землі побитий. Знайомий ОСОБА_9 повідомив їй, що її чоловіка сильно бив ОСОБА_13 , якого він ледве зупинив. Вона зателефонувала сину ОСОБА_11 , та повідомила про подію. Прийшовши додому та побачивши стан батька, приблизно о 20.00 годині син відвів його до лікарні, з якої повернулися приблизно опівночі. Зі слів сина та чоловіка, останньому зробили рентгензнімок та зашили рану на лобі. Також у чоловіка був сильний отьок лівої сторони обличчя та ока. Оскільки у лікарні вони поліцію не дочекалися, то поліція приїздила додому. Після отримання направлення від поліції, чоловік на слідуючий день на таксі поїхав у СМЕ. Експертизу не пройшов за відсутності рентгензнімку. У неділю йому стало зле, втрачав свідомість, вона викликала швидку допомогу. Зі слів лікаря, в лікарні перебував в комі до настання смерті. З моменту побиття та до виклику швидкої допомоги перебував у квартирі, скаржився на головний біль.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона знайома з ОСОБА_13 та померлим ОСОБА_11 . Обставини кримінального правопорушення їй не відомі, як старша по під`їзду характеризує обвинуваченого та померлого позитивно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що з обвинуваченим знайомі за місцем проживання, померлий приходився йому батьком. 06.10.2018 після 18.00 год. йому зателефонувала мати, та поросила прийти додому, повідомивши, що ОСОБА_13 побив батька. Через незначний проміжок часу прийшов у двір за місцем проживання, де зустрів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 . ОСОБА_13 одразу просив пробачення та сказав, що він би не бив чоловіка, знаючи що останній приходиться йому батьком. Потім ОСОБА_10 , відвівши його у бік, сказав щоб він йшов подивитися на батька, тому як ОСОБА_13 сильно його побив ногами, та він ледве його відтягнув. Прийшовши в квартиру, побачив батька, який перебував на підлозі, обличчя в нього було закривавлене, не розмовляв, перебуваючи у пригніченому стані. Він його підняв та провів до приймального покою лікарні. На слідуючий день батько розказав, що перебував з ОСОБА_14 біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , і коли виходив з під`їзду ОСОБА_13 , він притримав двері, щоб зайти у під`їзд. Але ОСОБА_13 це не сподобалося, та він його почав бити. Скільки разів та чим наносив удари не пам`ятає. На запрошення в поліцію не поїхав, тому як йому було соромно з побитим обличчям перебувати поміж людей. На слідучий день до нього приїхала поліція, після чого він поїхав в СМЕ. Подальші події йому не відомі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що з обвинуваченим з дитинства має дружні стосунки. 06 жовтня 2018 року увечері, точного часу не пам`ятає, з ОСОБА_18 заходили у двір будинків АДРЕСА_5 та помітили, що з під`їзду будинку АДРЕСА_4 виходить Ганіч, а потерпілий ОСОБА_11 , який сидів на лавці біля під`їзду, попросив останнього притримати двері, щоб вони не зачинилися, що в свою чергу обурило ОСОБА_13 . Мовчки підійшовши до ОСОБА_11 , який сидів на лавці, перебуваючи навпроти останнього, кулаком правої руки зверху вниз наніс один удар в голову, від якого ОСОБА_11 схилився. Потім також наніс два удари підряд кулаком правої руки в область голови та обличчя, від яких ОСОБА_11 впав з лавки на асфальтне покриття. Коли ОСОБА_11 перебував в положенні на колінах, спираючись на руки, ОСОБА_13 наніс йому удар ногою в область голови. В цей момент він з ОСОБА_19 підбігли до ОСОБА_13 та стали його насильно відтягувати від ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_11 , у якого було закривавлене обличчя, приблизно через дві хвилини самостійно підвівся та сів на лавку, а вони зателефонували ОСОБА_20 . ОСОБА_13 був напідпитку, вцілому характеризує його позитивно, але після вжиття алкоголю поводить себе агресивно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , після проголошення судом за клопотаням сторін протоколу допиту свідка, пояснив, що на той час працював черговим лікарем приймального відділення КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » куди, точної дати не пам`ятає, у жовтні 2018 року, звернувся потерпілий ОСОБА_11 , у якого було виявлено забійна рана лоба, щоки, правої кисті; була проведена обробка ран та надано направлення на амбулаторне лікування до травматолога. ОСОБА_11 на прийом до лікаря не з`явився. На момент проведення огляду, останній перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він знає обвинуваченого, навчалися в одному класі. Точної дати та часу не пам`ятає, зі своїм знайомим ОСОБА_22 , увечері, коли смеркалося, перебували у дворі будинків АДРЕСА_6 . Побачив як з другого під`їзду будинку АДРЕСА_4 вийшов чоловік, та він почув словесну сварку між ним та іншими чоловіками, які сиділи на лавці біля під`їзду один навпроти, яка тривала до 5 хвилин. Коли він помітив різкі рухи силуетів, то одразу рушили до місця події. Коли наблизився, то розпізнав усіх учасників, та побачив, як ОСОБА_13 наблизився до ОСОБА_11 та наніс два удара кулаком в область обличчя, від чого останній впав на коліна, спершись руками в асфальтне покриття. Потім ОСОБА_13 підйшов до ОСОБА_14 , та наніс останньому також удар кулаком в обличчя. Потім ОСОБА_13 знову повернувся до ОСОБА_11 , який намагався встати, та наніс останньому удар ногою в область обличчя. В цей момент вони вже підійшли, і він обхопивши ОСОБА_13 , став відштовхувати від ОСОБА_11 .

В судовому засіданні було допитано судового експерта ОСОБА_23 , яка дала роз`яснення судово-медичним висновкам, які є в матеріалах кримінального провадження та пояснила, що у трупа ОСОБА_7 було виявлено, крім інших, тілесні ушкодження у виді закритої черепно - мозкової травми, з переломом лівої скроневої кістки внаслідок неодноразового фізичного прикладання в область лівої частини голови з поступовими крововиливами під облонку та у речовину головного мозку, що вцілому безпосередньо слугувало причиної смерті ОСОБА_7 .. Також погодилася з декількома технічними помилками в дослідницькій частині висновку посилаючись на процес дослідження трупа та скаладання висновку, при цьому зазначивши, що такі помилки не впливають вцілому на правильність самого висновку.

Витягом з реєстру досудових розслідувань (т.2 а.с.1) від 16.10.2018, згідно якого 06.10.2018 приблизно о 21.00 год. поблизу будинку АДРЕСА_1 , невстановлена особа спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді забійної рани лоба, садна обличчя та правої кисті.

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.10.2018 (т.2 а.с.6), з якою звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про нанесення йому ОСОБА_24 тілесних ушкоджень в область обличчя.

Протоколом огляду місця події від 16.10.2018 (т.2 а.с.8-11) з фототаблицями до нього, згідно якого в присутності двох понятих, місцем огляду є ділянка місцевості розташована напроти під`їзду 2 будинку АДРЕСА_1 . Вказана ділянка місцевості являє собою асфальтну пішохідну алею, яка веде до під`їзду АДРЕСА_2 , вказана доріжка має ширину 3 метра, довжину 5 метрів, по обох сторонах вказаної доріжки знаходяться дві лавки, які виконані з двох блоків кубічної форми, на яких зверху знаходяться дерев`яні лавки, окрашені фарбою. Над дверима під`їзду розташований ліхтар у скляному плафоні, який в темну пору доби освітлює дану місцевість перед входом до під`їзду дуже добре. Видимість біля під`їзду гарна. Більше в ході огляду нічого не виявлено.

Листом КЗ «Криворізька міська лікарня №7» від 17.10.2018 (т.2 а.с.15), за яким ОСОБА_7 06.10.2018 звертався до приймального відділення та був оглянутий лікарем - травматологом. Встановлено діагноз: забійна рана лоба, садна та правої кисті. Вживання алкоголю. Призначене амбулаторне лікування за місцем проживання. На амбулаторному лікуванні ОСОБА_7 з 06.10.2018 по теперішній час, не перебував.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.10.2018 (т.2 а.с.44-50), який фіксувався за допомогою фотоапарату «Самсунг», складеного в присутності понятих, за яким свідок ОСОБА_9 за допомогою статиста продемонстрував, яким чином обвинувачений наносив удари руками та ногою в область голови потерпілого ОСОБА_7 ..

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10.2018 (т.2 а.с.52-58), який фіксувався за допомогою фотоапарату «Самсунг», складеного в присутності понятих, за яким свідок ОСОБА_17 за допомогою статиста продемонстрував, яким чином обвинувачений наносив удари руками та ногою в область голови потерпілого ОСОБА_7 ..

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2018 (т.2 а.с.59-65), який фіксувався за допомогою фотоапарату «Самсунг», складеного в присутності понятих за яким свідок ОСОБА_8 за допомогою статиста продемонстрував, яким чином обвинувачений наносив удари руками та ногою в область голови потерпілого ОСОБА_7 ..

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.11.2018 (т.2 а.с.66-70), який фіксувався за допомогою фотоапарату «Самсунг», складеного в присутності понятих за яким свідок ОСОБА_6 продемонструвала огляд місцевості, де відбулася подія, що спостерігалася нею з кухонної кімнати, в якій вона перебувала в цей час, та за допомогою статиста продемонструвала, яким чином обвинувачений наніс удар рукою в область голови потерпілого ОСОБА_7 ..

Протоколом огляду трупа від 17.10.2018, та фототаблицями до нього (т.2 а.с.78-83), складеного в присутності двох понятих, лікаря, згідно якого було оглянуто труп ОСОБА_7 , який знаходиться в приміщенні маніпуляційної моргу 2 - гої Міської лікарні, що знаходиться по АДРЕСА_3 перебуває в положенні лежачи на спині, нижні кінцівки знаходяться на паховій зоні, руки схрещені на грудях та перемотані бинтом, голова повернута на правий бік, на обличчі біля лівого ока сліди бурого кольору, над оком слід пошкодження тканин обличчя. На дотик кістки черепу та тіла без пошкоджень. Ознак насильницької смерті не вивлено. Труп направлено до бюро СМЕ, для встановлення причини смерті.

Лікарським свідоцтвом про смерть №1854 від 19.10.2018 (т.2 а.с.87), згідно якого смерть ОСОБА_7 настала внаслідок набряку головного мозку, крововиливу під оболонку та у речовину головного мозку, перелому основи черепа, нападу з застосуванням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.

Актом судово-медичного дослідження трупа № 1854 від 17.10.2018 (т.2 а.с.101-106), з план-схемою тілесних ушкоджень до акту, згідно якого при досліджені трупа ОСОБА_7 виявлено:в лобній області ліворуч у надбрівній ділянці рана лінійної форми розмірами 2,5x0,2см, з накладанням 3 переривних вузлових швів; краї рани рівні, співставлені добре, під скоринкою темно-червоної крові; кінці рани орієнтовані на 1 і 7 годині циферблату умовного годинника. На 1,2 см вище від неї розташована рана подовгуватої форми, розмірами 1,2x0,2см, глибиною 0,1 см: кінці рани не рівні, кінці заокруглені орієнтовані на 3 та 9 годин циферблату умовного годинника; стінки рани нерівні. У надбрівній області ліворуч лінійна рана, розмірами 2,0x0,Зсм, глибиною 0,1см, краї якої нерівні, кінці орієнтовані на 4 та 10 годин циферблату умовного годинника, верхній край рани заокруглений, нижній край рани переходить у лінійне садно під скоринкою жовто-червоного кольору, вище рівня оточуючої шкіри; стінки рани нерівні, дно розташоване нижче рівня оточуючої шкіри. На лівій щоці, у проекції виличної дуги, садно невизначеної форми розміряй 2,1х1,2см, під скоринкою з темно-червоного кольору вище рівня оточуючої шкіри. У зовнішнього лівого ока садно невизначеної форми, розмір 1,0x0,5см, під скоринкою жовто-коричневого кольору, вище рівня оточуючої шкіри. На повіках обох очей напівмісяцеподібні синці, змикаються між собою в області перенісся червоно-фіолетового кольору з нечіткими контурами, розмірами праворуч 4,5x1,0см, ліворуч - 6,0x1,0см. На шиї, у середній третині, подовгуватий синець з відносно чіткими контурами червоно-фіолетового кольору у центрі і сірувато-жовтого кольору ближче до периферії, розмірами 7,0x1,5см, подовжник його орієнтований на 3 та 10 годин циферблату умовного годинника. На 1,0см вище від вищезазначеного синця, розташований подовгуватий синець з нечіткими контурами світло-фіолетового кольору розмірами 5,0х1,0см, подовжник його орієнтований на 3 та 10 годин циферблату умовного годинника. У проекції кута нижньої щелепи ліворуч синець невизначеної форми з нечіткими контурами сіро-фіолетового кольору, розмірами 1,5x1,5см. У середній третині правого плеча, по зовнішній поверхні, синець невизначеної форми з нечіткими контурами червоно-коричневого кольору у центрі та сіро-зеленого ближче до периферії, розмірами 7,0x7,0см. На тильній поверхні правої кисті, у проекції 3 та 4 п`ястно-фалангових суглобів 2 садна невірної овальної форми під скоринками червоно-коричневого кольору, вище оточуючої шкіри, розмірами 1,5x1,0см та 0,5x0,3см відповідно. У проекції п`ястно - фалангового суглобу 5 пальця лівої кисті 2 садна невизначної форми, розмірами по 0.3х0,2см, з аналогічними властивостями. Будь-яких інших ушкоджень при зовнішньому дослідженні трупа не виявлено.

Судово-токсикологічне дослідження крові, вилученої з трупа гр. ОСОБА_7 , не виявлені: метиловий, метиловий, етиловий, ізопропиловий, пропиловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.

Судово-імунологічне дослідження крові, вилученої з трупа гр. ОСОБА_7 , встановлена група крові О з глютинінами анти-А і анти-В.

Судово-гістологічне дослідження шматочків внутрішніх органів, вилучених з трупа гр. ОСОБА_7 , встановлено: інфільтруючі крововиливи у м`яких покривних тканинах голови, з вираженим набряком їх та початковою запальною ексудативною реакцією. Субарахноїдальний крововилив під мозковими оболонками немаркованих відділів головного мозку. Мозочку. Субарахноїдальний та внутрішньо мозковий крововилив правої лобної частки. Розсіяні крововиливи у товщі м`яких мозкових оболонок лівої лобної частки. Набряк речовини мозку, мозочку, з морфологічними ознаками запального процесу. Гематома по одному з країв твердої мозкової оболонки, з абсцедуванням її. Інфільтруючий крововилив, набряк, запальний у м`яких тканинах грудної клітини. Розподільчий тканьовий внутрішньо судинний лейкоцитоз у легенях. Гнійний бронхіт. Розсіяні крововиливи. Невеликі поля гнійної пневмонії. Інфільтруючий крововилив у субарахноїдальній жировій клітковини. Вогнищева гіпертрофія міокарда. Ділянки простого ожиріння серця. Дрібно вогнищевий навколо судинний та кардіосклероз. Розподільчий внутрішньо судинний лейкоцитоз у судинах внутрішніх органів».

Основний судово - медичний діагноз: закрита черепно-мозкова травма: синці, садна та рани на голові, крововилив м`яких покривних тканинах голови у лобній області ліворуч; перелом лівої скроневої кістки, крововиливи під м`якими мозковими оболонками на поверхні великих півкуль головного мозку та мозочку; розрідження речовини великих півкуль головного мозку; крововиливи у товщу лобних часток, крововиливи у шлуночках мозку. Ускладнення: Набряк головного мозку. Супутній: Тупа травма шиї. Тупа травма грудної клітки. Садна та синці на тулубі та кінцівках. Виражений атеросклероз великих судин та судин основи головного мозку.

Смерть ОСОБА_7 настала від закритої черепно-мозкової травми, з переломом лівої скроневої кістки та крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку, що підтверджується наявними ушкодженнями та даними судово-гістологічного дослідження. Виявлені ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; рани в лобній області ліворуч, садна на лівій щоці, у зовнішнього кута лівого ока, синців на нижніх повіках обох очей, у проекції кута нижньої щелепи ліворуч; крововилив у м`яких покривних тканинах голови у лобній області ліворуч; перелом лівої скроневої кістки, під м`якими мозковими оболонками на поверхні великих півкуль головного мозку та мозочку; розрідження речовини великих півкуль головного мозку; крововиливи у товщу лобних часток, крововиливи у шлуночках мозку; тупа травма шиї: 2 синця у середній третині шиї, крововиливи у м`яких тканинах, органокомплексу шиї; тупа травма грудної клітки: перелом тіла грудини, крововиливи у м`яких тканинах грудної клітки, крововилив у жирову клітковину серцевої сорочки; синців на правому плечі, на правій та лівій кистях.

Всі виявлені тілесні ушкодження, виникли прижиттєво, задовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), характерологічні властивості яких встановити неможливо.

Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ушкодження, що входять до комплексу закритої черепно-мозкової травми, яка з`явилася причиню смерті, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, як небезпечні для життя у спричинення.

Виявлені ушкодження, що входять до комплексу тупої травми грудної клітки відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, стосовно живих за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Виявлені ушкодження у вигляді тупої травми шиї, синців на правому плечі, на лівій кисті, відносяться до легких тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, за тривалістю розладу здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження, що входять до комплексу закритої черепно-мозкової травми, перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми шиї, тупої травми грудної клітки, синців на правому плечі, на правій та лівій кистях, неперебувають в причинному зв`язку зі смертю.

Протоколами проведення слідчих експериментів від 20.11.2018, дослідженими у судовому засіданні ДВД-дисками, на яких фіксувався слідчий експеримент (т.2, а.с.118-120, 121-123), складених в присутності понятих, за участі експерта, за яким свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_17 за допомогою статиста продемонстрував яким чином обвинувачений наносив удари руками та ногою в область голови потерпілого ОСОБА_7 ..

Висновком судово-медичного експерта за №1854 (т.2 а.с.133-139), у трупа ОСОБА_7 встановлено ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: рани в лобній області ліворуч, садна на лівій щоці, у зовнішнього кута лівого ока, синців на нижніх повіках обох очей, у проекції кута нижньої щелепи ліворуч; крововилив у м`яких покривних тканинах голови у лобній області ліворуч; перелом лівої скроневої кістки, крововиливи під м`якими мозковими оболонками на поверхні великих півкуль головного мозку та мозочку; розрідження речовини великих півкуль головного мозку; крововиливи у товщу лобних часток, крововиливи у шлуночках мозку; тупа травма шиї: 2 синця у середній третині шиї, крововиливи у м`яких тканинах органокомплексу шиї; тупа травма грудної клітки: перелом тіла грудини, крововиливи у м`яких тканинах грудної клітки, крововилив у жирову клітковину серцевої сорочки; синців на правому плечі, на правій та лівій кистях.

Всі виявлені тілесні ушкодження, виникли прижиттєво, задовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), характерологічні властивості яких встановити неможливо.

Всі виявлені ушкодження, що входять до комплексу закритої черепно-мозкової травми, яка виявилася причиню смерті, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, як небезпечні для життя у момент спричинення.

Виявлені ушкодження, що входять до комплексу тупої травми грудної клітки, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, стосовно живих осіб за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Виявлені ушкодження у вигляді тупої травми шиї, синців на правому плечі, на правій та лівій кистях, відносяться до легких тілесних ушкоджень, стосовно живих за ознакою тривалості розладу здоров`я (п.2.3.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості пошкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р.).

Враховуючи анатомічну локалізацію, характер та морфологічні особливості тілесних ушкоджень, виявлених на трупі, виключається механізм утворення усього комплексу ушкоджень при падінні з висоти власного зросту, ліжка, сходів, тощо.

Смерть його настала від закритої черепно-мозкової травми, з переломом лівої скроневої кістки та крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку, що підтверджується наявністю ушкоджень та даними судово-гістологічного дослідження.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа етиловий спирт, інші спирти та їх ізомери не виявлені.

Виявлені у трупа ОСОБА_7 ушкодження утворились від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмету (предметів), індівідуальної властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились.

Об`єктивних судово-медичних даних, які б свідчили про кількість травмуючих предметів, якими були завдані тілесні ушкодження, немає.

ОСОБА_25 локалізацію виявлених під час дослідження ушкоджень, вказує, що потерпілий був звернутий до обвинуваченого передньою поверхнею тіла.

Враховуючи анатомічну локалізацію тілесних ушкоджень, ймовірне положення та поза потерпілого та нападника в момент нанесення ушкоджень могло бути різноманітним та змінюватися.

Не виключається можливість виконувати потерпілим ОСОБА_7 , після спричинення усього комплексу виявлених тілесних ушкоджень, свою повсякденну діяльність у проміжок часу до втрати свідомості.

Виявлені тілесні ушкодження, що входять до комплексу закритої черепно-мозкової травми перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті.

Виявлені тілесні ушкодження, у вигляді тупої травми шиї, тупої травми грудної клітки, синців на правому плечі, на правій та лівій кистях, не перебувають в причинному зв'язку з настанням смерті.

Враховуючи патоморфологічні зміни внутрішніх органів, виявлені при судово-медичному дослідженні, можливо вказати, що ОСОБА_7 за життя мав хронічні захворювання, та хворів на атеросклеротичну хворобу серця, великих судин та судин основи мозку. Дане захворювання у даному випадку не перебуває у причинному зв`язку з настанням смерті.

Враховуючи морфологічні ознаки та характер виявлених тілесних ушкоджень, індивідуальні особливості організму та дані з наданої медичної документації, можливо вказати, що вони виникли прижиттєво, задовго до настання смерті. А саме у проміжок часу, який дорівнює 7-10 діб до настання смерті.

Об`єктивних судово-медичних даних, які могли розмежувати ушкодження за часом їх утворення не виявлено.

Безпосередньою причиною його смерті є закрита черепно-мозкової травма, з переломом лівої скроневої кістки та крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, яка ускладнилась розвитком набряку головного мозку.

Виявлені ушкодження, що входять до комплексу тупої травми грудної клітки, травми шиї, синців на правому плечі, на правій та лівій кистях, не є небезпечними для життя.

Враховуючи анатомічну локалізацію, морфологічні особливості тілесних ушкоджень, не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень при обставинах та механізмі, продемонстрованих під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , від 18.10.2018.

Враховуючи анатомічну локалізацію, морфологічні особливості тілесних ушкоджень, не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень при обставинах та механізмі, продемонстрованих під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 , від 21.10.2018р.

Враховуючи анатомічну локалізацію, морфологічні особливості тілесних ушкоджень, не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень при обставинах та механізмі, продемонстрованих під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , від 22.10.2018.

Протоколом проведення слідчого експеримента від 19.12.2018 та дослідженими в судовому засіданні ДВД-дисками, на яких фіксувався слідчий експеримент (т.2, а.с.185-187), складеного в присутності понятих, за участі судмедексперта, за яким ОСОБА_3 пояснив та за допомогою статиста продемонстрував нанесення удару правою рукою, тильної сторони кулака, у ліву щелепу та ногою в область грудної клітини та обличчя потерпілого ОСОБА_7 ..

Висновком судово-медичного експерта за №1854 (т.2 а.с.223-226) встановлено, що анатомічна локалізація, характер та морфологічні особливості, виявлених тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх утворення при обставинах та механізмі, продемонстрованих під час проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_3 від 19.12.2018

Положеннями ст.22 КПК України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими кримінальним процесуальним законодавством.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, повинен перевірити не тільки докази обвинувачення, а і докази сторони захисту на спростування обвинувачення, що узгоджується з вимогами ст.7 КПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд також враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Нечипорук і Йонкало проти України» (п.150) від 21.04.2011 року та «Кобець проти України» (п.43) від 14.02.2008 року, згідно яких суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів вважає зібрані у справі докази належними та допустимим, оскільки вони отримані в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, у повній мірі узгоджуються між собою, і судом не встановлено жодних істотних порушень прав і свобод людини під час їх отримання. Будь-яких інших доказів сторонами, які були рівними і вільними у використанні своїх процесуальних прав у межах і у спосіб, передбачений КПК України, суду не надано.

Аналізуючи у сукупності та системному взаємозв`язку досліджені у судовому засіданні письмові матеріали кримінального провадження, показання свідків, потерпілої, обвинуваченого, а також висновки судових експертиз, суд приходить до наступного.

Кваліфікація злочинів проти життя та здоров`я особи передбачає здійснення кримінально-правової оцінки таких суспільно небезпечних і протиправних діянь, які, посягаючи на життя й здоров`я особи, руйнують і спотворюють ці найцінніші блага, а також наражають на небезпеку заподіяння їм шкоди, що відображено, у тому числі, в постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» № 2 від 7 лютого 2003 р.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України.

Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 27 Конституції України, кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

При вчиненні такого злочину проти життя, нанесення тяжкіх телесних ушкоджень які спричинили смерть, руйнується і життя, і здоров`я потерпілого. Суспільні відносини у сфері охорони життя та здоров`я особи також є безпосередніми об`єктами відповідних злочинів.

Життя особи - це особлива форма існування людини (людського організму), що характеризується цілісністю та здатністю до самоорганізації; це - найважливіше благо, яке, в разі смерті людини, не може бути відновлено. Життя людини характеризується реактивністю, диханням, мисленням, чутливістю, баченням, спілкуванням, харчуванням, ростом, рухом, обміном речовини, розмноженням тощо.

При кваліфікації злочинів проти життя та здоров`я особи слід звернути особливу увагу на сукупність усіх ознак, які утворюють та вказують на наявність саме відповідного (вірного) складу злочину, який був вчинений обвинуваченим, незалежно від того за якою статтею КК України пред`явлено обвинувачення.

Аналізуючи показання обвинуваченого, дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, виходячи із сукупності досліджених судом обставин, способу вчиненого діяння, характеру та локалізації тілесних ушкоджень потерпілого, що знаходились в прямому причинному зв`язку з протиправними діями обвинуваченого, не залишивши без уваги жодної пом`якшуючої або обтяжуючої його ознаки, суд погоджується з пред`явленим ОСОБА_3 обвинуваченням за ч.2 ст.121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого відповідно до наступного.

Так, аналізуючи надані покази у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 , суд критично ставиться до них в частині щодо мотиву вчинення злочину, а саме що він не мав наміру заподіяти потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а лише бажав захистити себе, та кількості завданих ударів, оскільки дані доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються дослідженими судом доказами, а саме: активний характер дій обвинуваченого щодо цілеспрямованого нанесення мінімум трьох ударів потерпілому руками, який перебував в положенні сидячи на лавці, та ногою, коли останній вже перебував на асфальтному покритті, до моменту силового зупинення його дій свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_22 , що підтверджується показаннями цих свідків наданих суду, які узгоджуються з дослідженим судом відеозаписами слідчого експерименту проведеного з ними. Тобто вказані дії обвинуваченого свідчать про намір спричинити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, завдаючи удари в ліву частину голови.

Щодо позиції захисника про можливе отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень вже після 06.10.2018, посилаючись на показання свідків, суд зазначає наступне.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_26 , матері обвинуваченого, слідує, що її син 06 жовтня 2018 року, ввечері попросився вийти на вулицю на 15 - 20 хвилин. Приблизно о 19.15год він зателефонував та повідомив, що стосовно нього будуть викликати поліцію. Вже знаходячись на вулиці, син їй розповів, що коли вийшов з під`їзду, йому ОСОБА_14 , який сидів на лавці, сказав щоб він притримав двері під`їзду. Але він їм відповів, щоб вони йшли від під`їзду. Після цього, ОСОБА_14 піднявся та почав наближатися до нього з погрозами, тому він наніс йому один удар в обличчя. ОСОБА_11 , який також почав рух в його бік, він наніс один удар кулаком в обличчя, від якого останній впав, та потім наніс один удар ногою в обличчя. На слідуючий день, перебуваючи на вулиці, зустрілася зі знайомим ОСОБА_27 , який повідомив що ОСОБА_11 перебуває в кафе «Казковий», де вживає спиртні напої. Також 14.06.2018, проходячи повз двору, побачила ОСОБА_11 з перебинтованою головою, який спирався об дерево, перебуваючи в нетверезому стані.

Пояснень свідка ОСОБА_27 , що є сусідом обвинуваченого, з батьками якого дружив, також мав давні дружні стосунки з померлим ОСОБА_11 , оскільки мешкали у одному дворі. 07 числа, місяць, рік не пам`ятає, в магазині «Казковий» на літньому майданчику, помітив своїх знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , які сиділи за дальнім столиком та вживали горілку. Коли він підійшов до них, то помітив у ОСОБА_11 синець під глазом та на лобі. Потім, на протязі неділі, а саме з понеділка, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 бачив кожен день, останні вживали алкогольні напої. Щоб у ОСОБА_11 була перебинтована голова він не бачив.

Пояснень свідка ОСОБА_28 , що працює продавцем в магазині «Казковий», ОСОБА_13 та ОСОБА_11 були покупцями. 07.10.2018 до обіду ОСОБА_11 з двома його знайомими перебували на літньому майданчику магазину, де вживали спиртні напої. Наявність або відсутність на обличчі ОСОБА_29 , не пам`ятає. Також, через два дні ОСОБА_11 знову приходив до магазину. Про конфлікт між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 повідомили покупці.

Пояснень свідка ОСОБА_30 , за якими працює приватним підприємцем магазину «Казковий», з обвинуваченим ОСОБА_13 та померлим ОСОБА_11 знайомий як з постійними покупцями. 07.10.2018 до обіду ОСОБА_11 перебував на літньому майданчику, з ким конкретно пояснити не міг, оскільки в магаині знаходиться не постійно. В той день ОСОБА_11 придбав закуску та горілку. Також, через два дні ОСОБА_11 знову приходив до магазину. Про сметрь останнього повідомили покупці через дві неділі. Бачив у ОСОБА_11 на лобі синець, але щоб голова була перемотана бинтом, не бачив.

Пояснення свідків не можуть бути взяті до уваги, оскільки спростовуються показаннями свідка ОСОБА_21 , який як лікар приймального відділення зафіксував у Голодненка забійну рану лоба, щоки, правої кисті, що підтверджується листом КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за яким ОСОБА_7 06.10.2018 був оглянутий лікарем - травматологом та встановлено діагноз, забійна рана лоба, садна та правої кисті, що узгоджується з Актом судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_7 № 1854 від 17.10.2018 та фотокартками обличчя, тобто кількість тілесних ушкоджень, від яких настала смерть ОСОБА_11 , залишилась незмінною.

Крім того, захисник висловив незгоду з висновком судово-медичного експерта за №1854 від 28 листопада 2018 та від 27 грудня 2018 років (т.2 а.с.133-139, т.2 а.с.223 - 226), стверджуючи про їх неповноту, невизначеність, необґрунтованість та такими, що суперечать іншим матеріалам кримінального провадження, а саме: не зазначено назва та номер кримінального провадження; у розділі обставини справи не викладений зміст протоколу проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_3 ; у висновку від 28 листопада 2018 наявні помилки, описки, протиріччя; при допиті експерт пояснив, що мінімальна кількість травматичної дії відносно ОСОБА_11 усього комплексу тілесних ушкоджень складає 8-9, тоді як відповідно до проведених слідчих експериментів мало місце 3-4 удари, не зазначаючи удари в ліву скроневу область голови ОСОБА_11 ; не встановлено характер та механізм виникненя перелому лівої скроневої кістки; шматочки м`яких тканин лівої скроневої області голови, півкуль головного мозку в повному обсязі, експертом на судово - гістологічне дослідження не направлялося; слідчим було надано експерту світлокопії протоколів слідчих експериментів для проведення судово - медичної експертизи в рамках кримінального провадження від 17.10.2018 за ч.1 ст.115 КК України, тоді як слідчі дії були проведенні в рамках кримінального провадження від 16.10.2018 за ч.1 ст.122 КК України, тому висновок експерта важається не допустимим доказом.

Також посилається на показання свідка ОСОБА_31 , лікуючого лікаря ОСОБА_7 , яка пояснила, що травматичний характер хворобливих змін головного мозку при клінічному дослідженні майже був виключений, в тому числі і неодноразовим проведенням нейровізуалізації у вигляді коп`ютерної томографії та консультаціями нейрохірургів.

Відповідно до правил ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Згідно зі ст.110 КПК України , висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Запитання, які ставляться експертові, та його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Висновок експерта надається в письмовій формі, але кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. . Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Відповідно до стаття 102 КПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: 1) коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта) та на якій підставі була проведена експертиза; 2) місце і час проведення експертизи; 3) хто був присутній при проведенні експертизи; 4) перелік питань, що були поставлені експертові; 5) опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом; 6) докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка; 7) обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання. 2. У висновку експерта обов`язково повинно бути зазначено, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. 3. Якщо при проведенні експертизи будуть виявлені відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких не ставилися питання, експерт має право зазначити про них у своєму висновку. Висновок підписується експертом.

Дослідивши висновки судово-медичного експерта за №1854 від 28 листопада 2018 та від 27 грудня 2018 років, судом відхиляються доводи захисника щодо відсутності назви та номеру кримінального провадження та що у розділі обставини справи не викладений зміст протоколу проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_3 , оскільки положення ст.102 КПК України не містять обов`язку вказувати у висновку експерта назву та номер кримінального провадження та те, що судмедексперт безпосередньо приймав участь у слідчому експерименті, що відповідає положенням ст.110 КПК України.

Щодо доводів захисника про помилки, описки, протиріччя; при допиті експерт пояснив, що мінімальна кількість травматичної дії відносно ОСОБА_11 усього комплексу тілесних ушкоджень складає 8-9, тоді як відповідно до проведених слідчих експериментів мало місце 3-4 удари, враховуючи пояснення експерта, суд частково погоджується, але зазначені помилки та описки не впливають на зміст висновку вцілому та можуть бути виправлені безпосередньо судом.

Також судом не встановлено жодних протиріч у висновку експерта, оскільки судмедексперт в судовому засіданні пояснив, що саме чотири удари в ліву частину голови ОСОБА_7 спричинили тілесні ушкодження у виді закритої черепно - мозкової травми, з переломом лівої скроневої кістки, що і слугувало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 ..

Щодо не направлення судмедекспертом шматочків м`яких тканин лівої скроневої області голови, півкуль головного мозку в повному обсязі не відповідає дійсності та спростовується Актом судово - медичного дослідження трупа №1854 від 17.10.2018 та висновком експерта №1854 від 16.11.2018, де в розділі дані додаткових методів дослідження міститься вказівка на проведення судово - гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів.

Також судом відхиляються доводи захисника щодо направлення слідчим світлокопії протоколів слідчих експериментів з іншого кримального провадження судом відхиляються, оскільки постановою прокурора матеріали досудового розслідування за №0001855 від 16.10.2018 за ч.2 ст.122 КК України та за №0002196 від 17.10.2018 за ч.1 ст.115 КК України було об`єднано в одне провадження під спільним номером 0001855 та перекваліфіковано на ч.2 ст.121 КК України (том2 а.с.137-160), тому у суда нема підстав в цілому вважати висновок недопустимим доказом.

Що стосується пояснень свідка ОСОБА_31 , щодо не співпадіння кліничного діагнозу з судово-медичним діагнозом, то суд зазначає, що виключно в компетенції судово-медичного експерта встановлювати причини смерті померлого враховуючи те, що відповідно до Акту судово - медичного дослідження трупа №1854 від 17.10.2018 судмедекспертом досліджувалася вся медична документація яка надійшла з лікарні.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає що поясненнями потерпілої і свідків обвинувачення опитаних судом, висновками експертиз, поясненнями судмедексперта, протоколами слідчих дій, судом встановлено, що зібрані обвинуваченням докази в їх сукупності є достовірними, та достатньою мірою поза межами розумного сумніву підтверджують винуватість обвинуваченого в кримінальному правопорушенні за ст.121 ч.2 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положення, викладеного у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

За висновком судово-психіатричної експертизи № 246, складеним 07.12.2017 за результатами проведення судово-психіатричної експертизи (т.2 а.с.215-222), ОСОБА_3 в період часу вчинення інкримінованого йому діяння, на хронічне, психічне захворювання не страждав, в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, виявляв ознаки вживання психостимуляторів, за своїм станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 в теперішній час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що обвинувачений в силу ст.89 КК України не судимий, працює, одружений, але мешкають окремо, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_32 , 2008 року народження, не є особою з інвалідністю, під наглядом лікаря психіатра та лікаря нарколога на данний момент не перебуває.

Пом`якшуючих покарання обставин, згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обтяжуючих покарання обставин, відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Разом з тим, суд дійшов висновку про врахування обставин, які мають суттєве значення для призначення покарання.

На думку суду, обставини вчинення злочину обвинуваченим, а також тяжкість наслідків, що настали, матеріали провадження та покази обвинуваченого у суді свідчать, що його дії не були спрямовані на ініціативну допомогу у встановленні істини у даному провадженні та не мали ознак критичної оцінки своєї протиправної поведінки.

В судовому засіданні обвинувачений не визнав вину у скоєному, судом не встановлено обставин щирого каяття, оскільки щирим каяттям у вчиненому вважається, якщо воно ґрунтується на визнанні особою своєї винуватості, проявом співчуття з приводу скоєного та реальним бажанням виправити ситуацію, що склалася, обвинувачений не проявив усвідомлення неправомірності своїх діянь.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив, що «… Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При застосуванні обвинуваченому кримінального покарання, суд додержується вимог справедливості, закріплених в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.121 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначенням покарання із застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалою Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_3 було обрано від 14.01.2019 та в подальшому 09.07.2020 року був змінений на домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання 8 (вісім) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювата з моменту затримання в порядку виконання вироку

Зарахувати ОСОБА_3 на підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 14.01.2019 по 09.07.2020, включно.

Речові докази:

-4 ДВД-диски з записом слідчих дій - зберігати в матеріалах даного кримінального провадження;

-медичні документи повернути потерпілійОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: