23 лютого 2024 року м. Запоріжжя
В обґрунтування клопотання заявник послалась на таке.
06.12.2023 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки Mercedes-Benz Vito 111CDI д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився у користуванні ОСОБА_6 на підставі довіреності від власника авто ОСОБА_5 . В ході обшуку автомобіля вилучено ваги, блокнот, паспорт Козієнка та сам транспортний засіб Mercedes-Benz Vito 111CDI д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5
07.12.2023, ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та до останнього застосована міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
08.12.2023 року, ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя накладено арешт на вилучене майно в ході обшуку в тому числі на автомобіль Mercedes-Benz Vito 111CDI, д.н.з. НОМЕР_1 . Ухвала обґрунтована необхідністю збереження речових доказів та проведення експертиз з автомобілем.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На думку заявника, арешт, накладений на підставі вищевказаної ухвали суду, необхідно скасувати з тих підстав, що у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба. При цьому автомобіль не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. В ході обшуку, в автомобілі не вилучені заборонені предмети. Згідно обставин справ, ОСОБА_6 на автомобілі пересувався, коли його затримали працівники поліції. Жодного стосунку до обставин, за якими здійснюється досудове розслідування він не має, сам по собі автомобіль не містить в собі інформації стосовно обставин, які слід встановлювати у кримінальному провадженні. Крім того, слідчим проведені всі необхідні слідчі дії з автомобілем, що підтверджується клопотання про продовження строку досудового розслідування до чотирьох місяців.
Відтак, автомобіль не відповідає ознакам речового доказу в розумінні ст. 98 КПК України.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала, пославшись на викладені у ньому факти і норми права. Крім іншого, зауважила, що у разі, якщо слідчий суддя не знайде підстав для скасування арешту, в будь-якому випадку наявні підстави для зміни арешту, і вважала за можливе передати автомобіль на відповідальне зберігання володільцю майна із залишенням права володіти і користуватись ним.
Слідчий ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що, незважаючи на те, що з арештованим автомобілем проведені необхідні слідчі дії, цей транспортний засіб підлягає залишенню під арештом, оскільки власник майна ОСОБА_5 , перебуває за кордоном, і не може безпосередньо користуватись ним. Водночас повернення автомобіля у безпосереднє володіння і користування безпосередньо підозрюваного ОСОБА_6 є недоцільним, оскільки не можна виключати вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в тому числі з використанням вказаного автомобіля. Крім того, слідчий наполягав на тому, що цей автомобіль слід вважати речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки принаймні один із епізодів задокументованої протиправної діяльності підозрюваного був вчинений безпосередньо в салоні цього автомобіля, і в його салоні в подальшому були вилучені ваги, які, ймовірно, використовувались для зважування наркотичних речовин.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2023 на вказане у клопотанні майно, вилучене під час санкціонованого обшуку, дійсно був накладений арешт з вилученням арештованого майна у власника.
Підставою для накладення арешту було те, що з матеріалів кримінального провадження випливало, що вилучений автомобіль за невстановлених досудовим розслідуванням обставин був використаний підозрюваною особою як засіб переміщення заборонених речовин і місце їх збуту. Відтак, вказаний транспортний засіб є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, і з тому відповідні доводи представника володільця майна слідчий суддя відхиляє.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Недоторканість права власності є однією із загальних засад кримінального судочинства (п. 9 ч. 1 ст. 7 КПК України).
Під час розгляду клопотання з пояснень учасників кримінального провадження, які протилежною стороною не оспорювались, слідчим суддею встановлено, що власник спірного автомобіля ОСОБА_5 є особою похилого віку (1951 року народження), доводиться підозрюваному ОСОБА_6 матір`ю, і фактично перебуває за межами України. Про наявність у неї свідоцтва про право керування транспортними засобами відомостей у кримінальному провадженні немає. Натомість в матеріалах клопотання наявна довіреність від 10.12.2021, якою ОСОБА_5 довірила ОСОБА_6 право володіти і користуватись, в тому числі керувати вказаним транспортним засобом.
З наведеного випливає, що наявність арешту автомобіля як такого не створює його власнику ( ОСОБА_5 ) безпосередніх незручностей або перешкод у задоволенні повсякденних потреб. Більше того, скасування арешту або скасування обмеження щодо користування автомобілем фактично призведене до повернення цього майна у безпосереднє користування підозрюваного ОСОБА_6 , і в цьому сенсі клопотання про скасування арешту подане скоріше в інтересах підозрюваного, а не титульного власника.
З урахуванням цієї обставини, а також думки слідчого по суті клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що повне скасування арешту є передчасним з огляду на те, що досудове розслідування триває, підозрюваний ОСОБА_6 перебуває під нічним домашнім арештом, вчинення ним нових протиправних діянь не виключається, і повернення автомобіля у його фактичне управління може сприяти цього.
З цих же підстав не може бути скасоване й обмеження у праві користування автомобілем.
Разом цим слідчий суддя погоджується з доводами представника власника майна щодо того, що подальше її обмеження у праві володіння належним йому транспортним засобом не є доцільним, і автомобіль може бути повернутий власнику або його довіреній особі на відповідальне зберігання.
Крім того, ухвалою слідчого судді від 08.12.2023 був накладений арешт й на свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) вказаного автомобіля, однак питання про скасування арешту цього предмету власником не порушене, а за його відсутності користування (керування) автомобілем є неможливим.
За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе частково скасувати накладений раніше арешт, залишивши обмеження власника у праві користуванні і розпорядження цим транспортним засобом, включаючи заборону вчинення будь-яких дій його відчуження або знищення, зміни, перетворення, поділу тощо.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2023 на автомобіль Mercedes-Benz Vito 111CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , - скасувати в частині обмеження власника у праві володіння вказаним транспортним засобом, в іншій частині залишити арешт в силі.
Повернути автомобіль Mercedes-Benz Vito 111CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , його власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відповідальне зберігання.
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та (або) будь-якій її довіреній особі, до повного скасування арешту, вчиняти будь-які дії щодо користування і розпорядження автомобілем Mercedes-Benz Vito 111CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , на який встановлено реєстраційний номер НОМЕР_2 , в тому числі щодо його відчуження, знищення або перетворення.
Попередити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність за ст. ст. 382, 388 КК України
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1