справа № 208/2569/24
№ провадження 1-кп/208/377/24
УХВАЛА

Іменем України

06 травня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000079 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 06 липня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617- VIII від 22.11.2018), ч. 1 ст. 209 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляді в Заводському районному суді м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617- VIII від 22.11.2018), ч. 1 ст. 209 КК України.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.04.2024 по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні захисник надав клопотання про застосування ст. 49 КК України та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617- VIII від 22.11.2018), ч. 1 ст. 209 КК України.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні підтримали клопотання, просили задовольнити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, аргументувавши свою позицію доводами, які є аналогічними, зазначеним у письмових запереченнях. Вважає, що строки давності ще не закінчились з огляду на те, що ОСОБА_4 інкримінується використання підробленого документу, заволодіння чужим майном шляхом обману та легалізація майна, одержаного злочинним шляхом протягом жовтня-листопада 2022 року.

Представник потерпілої надала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд відмовити в задоволенні клопотання про застосування ст. 49 КК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

ВП Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 по справі № 598/1781/17 наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617- VIII від 22.11.2018), ч. 1 ст. 209 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008, яка діяла станом на момент вчинення злочину) використання завідомо підробленого документа - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008, яка діяла станом на момент вчинення злочину) шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, -карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008, яка діяла станом на момент вчинення злочину) набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, - караються позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

За змістом ст. 12 КК України (в редакції ЗУ № 4025-VI від 15.11.2011), Кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Ступінь тяжкості злочину, за вчинення якого передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за відповідний злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом закону обвинувачення повинно ґрунтуватись на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) злочину, факти, які впливають на ступінь його тяжкості тощо.

У свою чергу фактичні обставини викладаються так, як їх встановив прокурор за результатами досудового розслідування і які, на думку останнього, містять важливі для формулювання обвинувачення факти, що підлягають доказуванню в межах даного кримінального провадження.

З цього слідує, що виклад фактичних обставин, а також здійснення правової кваліфікації кримінального правопорушення в обвинувальному акті є дискрецією сторони обвинувачення, яка не позбавляє сторону захисту права доводити наявність інших обставин, які можуть бути витлумачені на користь обвинуваченого, або ж необхідність зміни правової кваліфікації діянь обвинувачених.

В силу вимог ч. 1 ст. 368 КК України вирішення питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, розмір шкоди та її вид належить вирішувати суду під час ухвалення вироку, за результатами дослідження доказів сторони обвинувачення, показань свідків, обвинуваченого, доказів сторони захисту, у відповідності до положень ст. ст. 349-361 КПК України

Відтак, твердження сторони захисту про нібито сплив строків давності не відповідають фактичним обставинам кримінальних правопорушень встановлених під час досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті.

Зазначене дає підстави для висновку, що порушене у клопотанні захисником ОСОБА_5 питання про звільнення від кримінальної відповідальності на стадії підготовчого судового провадження з урахуванням встановлених слідчим/ прокурором під час досудового розслідування фактичних обставин кримінального провадження та без дослідження у встановленому КПК України порядку доказів сторони обвинувачення та захисту, з урахуванням обмеження на стадії підготовчого судового засідання, є передчасним.

З урахуванням вищевикладеного у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 1 ст. 209 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України відмовляє.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, 49 КК України, ст. 286, 349-361, 372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 , про застосування ст. 49 КК України та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617- VIII від 22.11.2018), ч. 1 ст. 209 КК України, залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1