печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0000189 від 04.03.2024,-

В С Т А Н О В И В:

18.03.2024 року прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно яке було вилучено 02 лютого 2024 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 а саме: мобільний телефон марки «Iphone x» з імеі НОМЕР_1 , сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» та абонентським номером НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_4 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у відсутність, просить задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (далі Територіальне управління), здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000189 від 04.03.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами групи прокурорів Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону. У ході досудового розслідування встановлено, що 03.03.2024 приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, а саме свого статевого члену.

04.03.2024 з 00 год. 30 хв. до 01 год. 00 хв. проведено огляд одноповерхового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено паперову коробку з-під сигарет марки «Rothmans», дві жерстяні пляшки з-під напою «Revo», два змиви біологічної речовини, які поміщені до паперового конверту, кожен окремо.

Відповідно до ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Постановою про визнання речових доказів від 04.03.2024 вилучені предмети визнано як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000189 від 04.03.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Статтею 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною п. 1 ч. 2 вищевказаної правової норми визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту з метою забезпечення відшкодування завданого збитку у зазначеному кримінальному провадженні, з метою забезпечення запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має критерії речових доказів у зазначеному кримінальному провадженні, з метою забезпечення можливої конфіскації та спеціальної конфіскації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000189 від 04.03.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України про накладення арешту на майно задовольнити. Накласти арешт на майно, що визнано речовими доказами та вилучено під час проведення огляду одноповерхового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме паперову коробку з-під сигарет марки «Rothmans», дві жерстяні пляшки з-під напою «Revo», два змиви біологічної речовини, які поміщені до паперового конверту, кожен окремо. Ухвала підлягає виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні № 0000189 від 04.03.2024. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1