ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/138/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-сс/817/138/24 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2024 року про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2024 року задоволено клопотання прокурора , застосовано щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у сумі 60560 грн., та покладено на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України у випадку її внесення, строком до 09.04.2024 року.

Не погоджуючись із рішенням судді, захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою, а саме у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання у с. Непоротове Сокирянського району Чернівецької області.

Вказує на те, що наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого.

Вважає, що прокурором не доведено існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також не наведено достатнього обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів .

Посилається на те, що при обранні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу судом не було враховано що обвинувачений не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, дотримувався належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування, крім цього, має постійне місце проживання , де характеризується позитивно, та на його утриманні перебувають батьки та бабуся, які через наявність хвороби потребують стороннього догляду та не можуть самостійно вести побут.

Наголошує на тому, що тримання під вартою переважно застосуються за тяжкі та особливо тяжкі злочини, тому вважає що обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікується як нетяжкий злочин, дає можливість обрання щодо її підзахисного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який в достатній мірі зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладених, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

На розгляді у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у скоєннні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Ухвалою суду від 10.07.2023 у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 11 год. 15.08.2023.

В зв`язку із ухиленням обвинуваченого ОСОБА_7 від явки до суду, судом 30.11.2023 постановлено ухвалу про оголошення розшуку ОСОБА_7

31.01.2024 за наслідками розгляду клопотання прокурора, судом надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

11.02.2024 обвинуваченого ОСОБА_7 на виконання ухвали суду від 31.01.2024 затримано та доставлено до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у сумі 60560 грн., та покладенням відповідних обов`язків у випадку її внесення, строком до 09.04.2024 року.

Місцевий суд на підтвердження того, що ОСОБА_7 може переховуватись від явки у судові засідання виходив з того, що він знаючи про наявність на розгляді обвинувального акта складеного відносно нього за ч. 2 ст. 436-2 КК України нехтуючи обов`язками, визначеними ст. 42 КПК України, не з`являвся за викликом до суду, у зв`язку з чим його оголошено у розшук; на підтвердження можливості вчинення ним іншого кримінального правопорушення суд взяв до уваги те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі та маючи доступ до всесвітньої мережі Інтернет, зможе повторно розповсюдити завідомо неправдиві відомості щодо проведення військових дій Збройними силами України, крім цього, обвинувачений раніше судимий, а саме: вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.05.2023 засуджено за ч. 2 ст. 342 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, що свідчить про систематичність та стійкість його протиправної поведінки як особи, яка може вчинити й інше кримінальне правопорушення; суддя врахував і те, що обвинуваченому відомі свідки у даному кримінальному провадженні, тому з метою уникнення відповідальності ОСОБА_7 може здійснювати на них тиск та погрози з метою дачі неправдивих показань чи відмови від добровільно наданих показань, а також врахував дані про особу обвинуваченого, у якого відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки обвинувачений проживає без реєстрації (зі слів) у Сокирянському районі Чернівецької області, не працює, не одружений .

При цьому, суд виходив з того що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності ухилитися від суду, не виконати його процесуальні рішення, кримінально процесуальне законодавство не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на те, що обвинувачений ухилявся від явки до суду, в зв`язку з чим був оголошений в розшук, тобто вказаний ризик настав, а не тільки був ймовірним, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи захисника про недоведення прокурором ризиків визначених ст.177 КПК України.

Посилання захисника щодо неповідомлення її підзахисного про час та місце судового розгляду спростовуються постановою про оголошення обвинуваченого в розшук, винесення якої можливе лише за наявності доказів неявки обвинуваченого до суду без поважних причин.

Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою виправдовує обмеження його права на свободу.

Також слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, вірно врахував вагомість наявних доказів щодо вчинення ОСОБА_7 злочину, його характер, майновий та сімейний стан обвинуваченого та керуючись пункт 1 частини 5 статті 182 КПК України, та визначив в якості альтернативи заставу у розмірі 60560 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, яка зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Що стосується доводів захисника про те, що на утриманні в обвинуваченого перебувають батьки та бабуся, які через наявність хвороби потребують стороннього догляду та не можуть самостійно вести побут, колегія суддів вважає що вказані обставини не спростовують і не зменшують ймовірність настання ризиків та не зможуть гарантувати його належну процесуальну поведнку.

Отже, підстав для скасування оскаржуваної щодо ОСОБА_7 ухвали немає, в зв`язку з чим в задоволенні апеляційної скарги поданої його захисником слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія су ддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2024 року про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. апеляційною скаргою

Головуючий

Судді