Справа №295/6274/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянув в судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

в с т а н о в и в :

Представник заявника звернувся до суду зі скаргою, в якій просить поновити строк на подачу скарги, скасувати постанову від 28.03.2024 року, винесену слідчим другого слідчого відділу з дислокацією в м. Житомирі ДБР в м. Хмельницькому ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000309 та зобов`язати слідчого відновити досудове розслідування.

В судовому засіданні представник заявника підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, матеріали кримінального провадження на виконання вимог ухвали слідчого судді, не надав.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000309, внесеному до ЄРДР 29.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 від 28.03.2024 року кримінальне провадження №0000309, внесене до ЄРДР 29.03.2023 року, було закрито у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

При цьому, слідчий прийшов до висновку, що процесуальна діяльність працівників Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для кримінального переслідування. Проведеним досудовим розслідуванням у даному провадженні не здобуто доказів, які у своїй сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, вказували б на наявність у діях службових осіб Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області складу злочину, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Копію вищезазначеної постанови слідчого заявник отримав 12.04.2024 року та звернувся до суду зі скаргою 22.04.2024 року у встановлений законом строк, а тому відсутні підстави для його поновлення.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбаченихчастиною другоюцієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ст.94 КПК України).

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

З ч. 1 ст. 40 КПК України слідує, що слідчий (дізнавач) несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а закриття кримінального провадження органом досудового розслідування за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчим не зазначено жодних аргументів, які б виправдовували бездіяльність працівників Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які відображені у заяві ОСОБА_4 від 12.08.2022 року та стосуються ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтями 194 та 356 КК України.

Посилання слідчого на відповідь працівників Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про те, що ухвалу суду по справі №295/9368/23 від 15.09.2022 року ними виконано, тому факту її невиконання не має, не може враховуватись, оскільки такою відповіддю та позицією слідчого не спростовується факт невнесення відомостей до ЄРДР щодо ознак кримінального правопорушення за ч.1 ст.194 та ч.1 ст. 356 КК України. Відповідно слідчий у своїй постанові нічим не обґрунтував та не навів підстав, згідно яких працівники поліції правомірно не внесли такі відомості у ЄРДР.

Сам факт часткового внесення відомостей у ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 12.08.2022 року, не може свідчити про повне виконання ухвали слідчого судді, а в самій постанові слідчим не спростовано факт часткового виконання ухвали слідчого судді, яка набрала законної сили.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами, наведеними у скарзі, про залишення поза увагою слідчого належного і повного обґрунтування доводів, викладених у заяві ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, без наведення якого встановлення обставин кримінального правопорушення не може бути визнано об`єктивним та повним, а тому прийняте рішення про закриття кримінального провадження слід вважати передчасним і таким, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 від 28.03.2024 року про закриття кримінального провадження №0000309, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України та зобов`язати слідчого відновити досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: