Дата документу 08.07.2024
Справа № 334/5326/24
Провадження № 1-кп/334/595/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2023 за №0002522 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, на утриманні має малолітню дитину 2023 року народження, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 (особисто), захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 (діє на підставі угоди про надання правничої допомоги від 22.05.2024), потерпілої - ОСОБА_6 (особисто)

В С Т А Н О В И В:

15.12.2023 приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_3 прибув до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , а саме до місця її тимчасового проживання, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , відносно якої неодноразово застосовував фізичну силу та психологічний тиск, де у нього трапився словесний конфлікт з ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_3 виник раптовий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень реалізовую свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 один удар кулаком руки в область правого ока, від якого остання, втративши рівновагу, впала на ліжко, приземлившись на спину. Далі ОСОБА_3 схопив потерпілу, яка намагалась встати з ліжка, обома руками за волосся та штовхнув її на підлогу у напряму масляного обігрівача, від якого вона, відштовхнувшись, приземлилась на підлогу. У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 наніс не менше одного удару кулаком руки в область черевної порожнини зліва ОСОБА_6 , яка на той момент знаходилась у сидячому положенні на підлозі, чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота: розриву верхнього полюсу медіальної поверхні селезінки з розвитком гемоперитонеуму (скупчення крові та згустків до 600 мл в черевній порожнині), що призвело до видалення органу (селезінки), яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Після чого ОСОБА_3 , впевнившись, що його злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , реалізовано у повному обсязі з метою уникнення від кримінальної відповідальності за його вчинення, втік у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу.

Крім того, ОСОБА_3 в порушення вимог ст. ст. 25,27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, згідно яких діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, зазначених у Таблиці 1 Переліку психотропних речовин, Затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, без відповідного дозволу, заборонено, маючи умисел на незаконне придбання і зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно, при невстановлених слідством обставинах та у невстановлений час, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який став незаконно зберігати за місцем свого тимчасового проживання, а саме на території домоволодіння АДРЕСА_3 , без мети подальшого збуту. 21.05.2023 у період часу з 18 години 00 хвилин до 19 години 16 хвилин співробітниками поліції у присутності двох понятих та за участі ОСОБА_3 , у ході проведення невідкладного обшуку у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України на території домоволодіння АДРЕСА_3 серед іншого вилучено полімерний пакет та паперовий згорток з речовиною рослинного матеріалу сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений, - канабісом, загальна маса якого (в перерахунку на висушену речовину) склала 43,862 г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, та суду пояснив, що ОСОБА_6 - це його дівчина, з якою у них є спільна дитина 2023 року народження. Також у ОСОБА_6 є ще одна дитина 2019 року народження. Вони проживали разом, іноді у них траплялись конфлікти. У грудні 2023 року вони сильно посварились, і ОСОБА_6 з дітьми вирішила пожити окремо - за адресою АДРЕСА_2 . Він проживав з матір`ю за місцем зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_1 . Незважаючи на те, що вони з ОСОБА_6 проживали окремо, вони спілкувались, іноді він у неї ночував. 15 грудня 2023 року він переписувався з ОСОБА_6 , знав, що вони з подружкою - ОСОБА_7 знаходяться за місцем проживання ОСОБА_6 . Після 21 години ОСОБА_6 прислала йому свою фотографію, він їй написав, що зараз прийде. Коли він підійшов до дверей квартири АДРЕСА_4 , він почув як дівчата спілкуються та почув, що ОСОБА_7 пропонувала ОСОБА_6 залишити його та почати зустрічатись з кимось іншим. Це його дуже зачепило, і коли ОСОБА_6 відчинила двері, щоб випустити подружку, він зайшов в квартиру та почав з`ясовувати, з ким хоче зустрічатись ОСОБА_6 . В ході конфлікту він не стримався та наніс удар ОСОБА_6 по обличчю та кулаком в область живота. Вона присіла на підлогу та сказала, що він, напевне, зламав їй ребро. Сказала, що «напише на нього заяву». Він одразу схаменувся, почав просити пробачення наполягав на виклику швидкої. Спочатку потерпіла відмовлялась, проте він наполіг на виклику швидкої, а сам вийшов за сигаретами. Потім він перетелефонував потерпілій, спитав, чи поїхала вона у лікарню, та сказала, що їй ні з ким залишити дітей. Тому він попросив свого знайомого, привезти маму, щоб та побула з дітьми, а ОСОБА_6 могла проїхати до лікарні. Сам на місце події він не повернувся, тому що злякався поліції. Характер та кваліфікацію своїх дій не оспорює. У вчиненому щиро каявся, попросив пробачення у потерпілої в судовому засіданні, просив суд суворо не карати та вважав свою поведінку неприпустимою, Зазначив, що звернеться за допомогою психолога, щоб такого більше ніколи не повторилось. Щодо обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, пояснив, що після того, як він залишив місце проживання ОСОБА_6 , він проживав в АДРЕСА_1 . В будинку, де він мешкав, він знайшов полімерний пакет та паперовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору. Він розумів, що це наркотичний засіб, проте не викинув його, а залишив собі з метою власного вживання, таким чином придбавши його. Поки він зберігав у себе цю речовину, він її пару разу вживав, щоб розслабитись. В ході обшуку у вказаному будинку цю речовину було вилучено. У вчиненому кається, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що з ОСОБА_3 вона проживає, у них спільна дитина. В ході сумісного проживання у них бували конфлікти, як у всіх. У грудні 2023 року вони дуже посварились, тому вона з дітьми вирішила пожити окремо. Вони жили в квартирі АДРЕСА_4 . З ОСОБА_3 вона продовжувала спілкуватись, він до неї приходив, іноді ночував. 15 грудня 2023 року до неї прийшла в гості подружка - ОСОБА_7 , вони відпочивали. В цей час вона переписувалась з ОСОБА_3 та відправила йому свою фотографію. Він написав, що зараз прийде, тому вона почала випроважати подружку додому. Коли вона пішла відкривати двері, щоб випустити ОСОБА_7 , в коридорі був ОСОБА_3 . Виявилось, він чув, як ОСОБА_7 пропонувала їй залишити ОСОБА_3 та знайти їй іншого хлопця. Коли ОСОБА_3 зайшов у квартиру, він почав з`ясовувати стосунки, вони кричали один на одного. В якийсь момент ОСОБА_3 вдарив її у живіт. Вона не дуже пам`ятає подальші події, але не хотіла їхати в лікарню, бо ні з ким було залишити дітей. Коли приїхали родичі, вона все ж погодилась їхати в лікарню, де їй зробили операцію та вирізали селезінку. Зазначила, що після сварки була дуже зла на ОСОБА_3 , проте наразі вони помирились, він попросив у неї пробачення та вона його пробачила. Вважає, що все це відбулось, сталось випадково, впевнена, що ОСОБА_3 в подальшому так не буде себе поводити. Вони знову живуть разом після примирення, вона йому пробачила, він виправився. Просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки у них спільна дитина, їй потрібна його допомога з дітьми та з його мамою - інвалідом 1 групи.

Прокурор під час судового розгляду просив обмежитись допитом обвинуваченого і потерпілої, дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються заходів забезпечення кримінального провадження, та документів, що стосуються вирішення питання долі речових доказів у даному провадженні та витрат кримінального провадження, та відповідно до вимог статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, крім того, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин даного провадження, отже, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого і потерпілої, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються заходів забезпечення кримінального провадження та документів, що стосуються вирішення питання долі речових доказів та витрат кримінального провадження.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що саме він спричинив тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , а також, що за місцем свого мешкання зберігав наркотичний засіб, яки знайшов до цього, за викладених в обвинувальному акті обставинах. Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Зважаючи на викладене та те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, надав аналогічні показання і беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу та за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину (ч. 1 ст. 121 КК України) та проступку (ч. 1 ст. 309 КК України), особу ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку лікарів психіатра та нарколога чи невролога не перебуває, те, що ОСОБА_3 має постійне місце реєстрації, де і проживає, наявність на вихованні спільної з потерпілою дитини - 2023 року народження, а також матері, яка є інвалідом І групи, відсутність будь-яких матеріальних та моральних претензій у потерпілої до обвинуваченого; повне визнання вини обвинуваченим, а також його ставлення до вчиненого, яке полягає у щирому розкаювані, примирення з потерпілою; позицію потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Також суд враховує наявність обставини, що пом`якшує покарання.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, обставини справи, позицію потерпілої, суд приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавленні волі з подальшим звільненням його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Разом з тим, з урахуванням встановлених судом обставин, що обтяжують покарання, та обставин вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід та покласти на нього обов`язок, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, а саме направлення на проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 309 КК України, суд, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку лікарів психіатра та нарколога чи невролога не перебуває, наявність пом`якшуючої обставини, вважає можливим призначити ОСОБА_3 за вчинення проступку покарання у виді штрафу (в його мінімальному розмірі).

Саме таке покарання та спосіб його виконання, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними цінностями та інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно із ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 3 786,42 грн.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян виконувати самостійно.

На підставіст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування іншого основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням , з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід та покласти на нього обов`язок, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України направлення на проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Роз`яснити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Початок строку відбування покарання з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обраний ухвалою суду від 04.07.2024 у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 3 786,42 (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 42 копійки).

Речові докази, відповідно до постанов від 26.04.2023, 18.05.2023, 18.04.2023, 16.05.2023, а саме:

- аудіозаписи архіваторів мовленнєвої інформації за повідомленнями, які надійшли 15.12.2023 о 23:07 та 16.12.2023 о 01:29, які збережено на диску для лазерних систем зчитування формату DVD-R, об`ємом 4,7 ГБ зберігати при матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002522 від 16.12.2023 року;

- аудіозаписи мовного реєстратора від 15.12.2023 та 16.12.2023 за фактом надання медичної допомоги ОСОБА_6 , які збережено на диску для лазерних систем зчитування формату DVD-R, об`ємом 4,7 ГБ зберігати при матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002522 від 16.12.2023 року;

- коробку з-під мобільного телефону Tecno KG5n у корпусі сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , стартовий пакет оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_3 , стартовий пакет оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_4 , стартовий пакет оператора «Київстар» з номером НОМЕР_5 , скляну прозору пляшку з-під алкогольного напою «Бренді Кола» об`ємом 0,33 л, вилучені 31.01.2024 протоколом обшуку, проведеного за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , передані на зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - повернути власнику за належністю;

- полімерний пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, ззовні схожою на наркотичний засіб, паперовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, ззовні схожою на наркотичний засіб, упаковані до полімерного сейф-пакету №1609277 (згідно висновку експерта від 05.06.2024 №СЕ-19/108-24/10516-НЗПРАП є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальна маса якого (в перерахунку на висушену речовину) складає 43,862 г), передані на зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищити;

- мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy A04e» у корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , мобільний телефон «Redmi 9C NFC» у корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_8 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 та мобільний телефон «Redmi А2» у корпусі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , 2 (дві) банківські картки, три стартові пакети та один тримач для сім-карти, паспорт громадянина України серії НОМЕР_12 , виданий 07.02.2008 Ленінським РВ УДМС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_3 , вилучені в ході обшуку 21.05.2024 у будинку АДРЕСА_3 , передані до камери схову Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, повернути власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1