Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з використанням телекомунікаційної платформи «EasyCon» кримінальне провадження № 0001900 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання,

згідно ст.89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2022 ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України - 1 рік обмеження волі;

- за ч.4 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , яка просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання: за ч.1 ст.357 КК України - 1 рік обмеження волі; за ч.4 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В судове засідання, призначене на 22.03.2023, не прибув за викликом обвинувачений ОСОБА_7 , для належного повідомлення якого про дату, час і місце апеляційного розгляду судом вживалися передбачені законом заходи. Однак за місцем проживання, вказаним в обвинувальному акті та вироку, за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачений не отримував поштову кореспонденцію і вона поверталася з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а за наявним у справі номером телефону абонент був недоступний. З документів, які надійшли до суду на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 22.03.2023 про привід обвинуваченого, вбачалося, що за вказаною адресою він не проживає і ніколи не проживав. Тому ухвалою Київського апеляційного суду від 21.06.2023 було надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу в судове засідання Київського апеляційного суду для участі в розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошено розшук обвинуваченого і судове провадження зупинено до його розшуку.

16.02.2024 ОСОБА_7 був розшуканий, доставлений до суду апеляційної інстанції, де йому було вручено копії процесуальних документів, у тому числі клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також ОСОБА_7 повідомив свою нову адресу: АДРЕСА_3 , і був сповіщений, що судове засідання відбудеться об 11 годині 30 хвилин 01.04.2024.

У призначений час обвинувачений в судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив, тому апеляційний розгляд було відкладено і надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу в судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання. Вказана ухвала виконана не була, оскільки за наданою обвинуваченим останньою адресою він ніколи не проживав, а тому суд апеляційної інстанції повторно постановив аналогічну ухвалу. На підставі вказаної ухвали 15.05.2023 ОСОБА_7 був затриманий і 16.05.2024 здійснено його привід до Київського апеляційного суду.

У клопотанні прокурор обґрунтовує необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу наявністю ризику переховуватися від суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, про що свідчить процесуальна поведінка обвинуваченого.

Заслухавши прокурора, яка підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просила його задовольнити; захисника ОСОБА_9 , який заперечив проти задоволення клопотання і вважав, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків; обвинуваченого, який просив не задовольняти клопотання, оскільки він від суду не ухиляється і з`являвся до суду, проте його не пропускали через відсутність документів; колегія суддів вважає, що клопотання належить задовольнити, з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31.

Згідно з положеннями ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності з положеннями п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про те, що запобігти ризику переховуватися від суду застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, якому достовірно відомо про те, що відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора і який ухиляється від суду, не прибуваючи в судові засідання, надаючи недостовірну інформацію про місце проживання, що підтверджується документами, які надійшли на виконання ухвал про привід. Крім того, ОСОБА_7 не проживає за місцем реєстрації, не працює, не має сім`ї, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. У цьому кримінальному провадженні він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності і з огляду на апеляційні вимоги прокурора усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує.

Незважаючи на те, що запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовувався, свої обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.7 ст.42 КПК України, прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це, та підкорятися законним вимогам та розпорядженням суду, він не виконав.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, відповідно до вимог ч.4 ст.401 КПК України він підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, і іншим способом, ніж застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, забезпечити його участь під час судового провадження неможливо. На користь таких висновків свідчить те, що кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції з лютого 2023 року.

Одночасно з цим на підставі ч.3 ст.183 КПК України колегія суддів визначає ОСОБА_7 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх обов`язків, у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покладає на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 194, 196, 331, 405 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 14 липня 2024 року включно.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 40 /сорока/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 /сто двадцять одну тисячу сто двадцять/ гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою протягом строку дії ухвали на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду: ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ, номер рахунку за стандартом IBAN - НОМЕР_1 , банк надавача послуг - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820172, призначення платежу - застава за ОСОБА_7 справі № 755/10913/22 в Київському апеляційному суді).

У разі внесення застави оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після отримання і перевірки документа повинна надати розпорядження про негайне звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити про це суд.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 на строк 2 /два/ місяці обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

та роз`яснити, що у разі невиконання цих обов`язків, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, а також у разі невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, застава звертається в дохід держави.

З моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку із внесенням застави останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3