Справа № 750/2113/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/440/24
Категорія - ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000101 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, освіта середня, в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

засуджений за:

- ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн;

- ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1893,20 грн процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що у невстановлений в ході дізнання час у травні 2012 року, ОСОБА_8 , перебуваючи в смт. Ріпки, Чернігівської області, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, а саме тракторами і самохідними машинами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, замовив у невстановленої дізнанням особи завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 . При цьому, ОСОБА_9 через усну домовленість надав вказаній особі копію паспорту, фотокартку з власним зображенням, що необхідно для виготовлення даного документа, повідомив свої персональні дані та сплатив невстановленій особі за виготовлення вказаного посвідчення грошові кошти у сумі 2000 грн., чим вчинив пособництво у виготовленні підробленого документа.

Після цього, у травні 2012 року ОСОБА_8 отримав нарочним у смт. Ріпки, Чернігівської області від невстановленої особи виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом на керування тракторів і самохідних машин категорії «А», ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , «D», ОСОБА_12 , «F», видане на його ім`я 15.05.2012 Інспекцією державного технічного нагляду Ріпкинського району, Чернігівської області, бланк якого згідно висновку експерта № СЕ-19/125-24/1376-ДД від 05.02.2024, не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення тракториста-машиніста, що перебуває в офіційному обігу на території України.

В подальшому, 25 січня 2024 року близько 13:41 год, ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом - комбайном зернозбиральним, марки CLAAS LEXION 570, р.н. НОМЕР_2 , рухаючись автодорогою 1-ий кілометр Північний в`їзд до міста Чернігова, будучи зупиненим інспектором ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області відповідно до п.1 ч.1 ст.35 та п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 є завідомо підробленим документом, діючи з прямим умислом, використав завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом на керування тракторів і самохідних машин категорії «А», «В», ОСОБА_11 , «D», ОСОБА_12 , «F», видане на його ім`я 15.05.2012 Інспекцією державного технічного нагляду Ріпкинського району, Чернігівської області, шляхом його пред`явлення інспектору ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітану поліції ОСОБА_13 та інспектору ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітану поліції ОСОБА_14 для перевірки на право користування і керування транспортним засобом.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-24/1376-ДД від 05.02.2024, бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення тракториста-машиніста, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок місцевого суду та призначити ОСОБА_8 покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн, і на підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України, звільнити його від покарання, у зв`язку із закінченням строків давності. Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. В обґрунтування скарги зазначив, що кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, ОСОБА_8 вчинив не пізніше травня 2012 року і на момент розгляду кримінального провадження в суді закінчився трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України, для притягнення його до кримінальної відповідальності. Проте вказаний факт залишився поза увагою місцевого суду.

У судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, про час і місце судового розгляду був поінформований належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

За змістом ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 не пізніше травня 2012 року вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, а саме: пособництво при підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати і посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

Тобто, з дня вчинення ОСОБА_8 кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, минуло три роки, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, а тому обвинувачений підлягає звільненню від призначеного судом покарання за вказаною частиною статті КК України інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відтак, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні, в частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 лютого 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити, в частині призначеного йому покарання.

ОСОБА_8 призначити покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

На підставі ч.5 ст.74 КК України, звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України.

ОСОБА_8 призначити покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4