Справа № 309/4701/23
Провадження № 1-кп/309/292/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 , його законного представника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження №0000212 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянин України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 21 липня 2023 року, біля 19.00 години, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Polo Classic», реєстраційний номер Словацької республіки НОМЕР_1 , рухаючись разом з пасажирами ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по вулиці Карпутлаш, в с.Іза, у напрямку від с. Нанково до с.Іза Хустського району, під час проїзду лівостороннього заокруглення, неподалік будинку №18 «А», грубо порушив вимоги п.п. «б» п.2.3., п.12.1., п.12.4. та п.п. «б» п.12.9. Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, будучи самовпевненим та самонадійним, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та її зміни, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, рухаючись зі швидкістю біля 80 км/год., яка перевищує максимально допустиму швидкість у межах населеного пункту 50 км/год., допустив занос керованого ним транспортного засобу та його з`їзд за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя по ходу свого руху, з подальшим наїздом автомобіля на бетонну основу автомобільного містка.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Volkswagen» моделі «PoloClassic», батько обвинуваченого - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, у вигляді: закритої травми грудної клітки, синця грудної клітки зліва, травматичного гемопневматораксу зліва, забою та гематоми лівої легені, посттравматичної лівобічної плевропневмонії, ателектазу нижньої долі лівої легені, множинних переломів ребер із залученням чотирьох або більше ребер обох половин грудної клітки, зліва по вікончастому типу із ознаками значного зміщення, справа переломів задніх країв 7-8-9-10-11 та зліва 4-5-6-7-8-9-10-11, перелому другого шийного хребця, що виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, що діяли по механізму удар та тертя-ковзання під час дорожньо-транспортної пригоди, можуть вкладатися в час пригоди 21.07.2023 року, є небезпечними для життя та згідноп.п.2.1.3. «е», «л» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження.

Неповнолітній пасажир автомобіля марки «Volkswagen» моделі «PoloClassic» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому медіальної маси крижової кістки справа, перелому лобкової, сідничної кісток справа, перелому 10-11 ребер зліва, травматичного пневмотораксу, перелому тіла лопатки, що виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, що діяли по механізму удару та тертя-ковзання під час дорожньо-транспортної пригоди, можуть вкладатися в час пригоди 21.07.2023 року та згідно п.п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, відносяться до групи тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

За вказане кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся. В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що дійсно у вказаний період у обвинувальному акті він керував транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Polo Classic», реєстраційний номер Словацької республіки TV871DJ, по вулиці Карпутлаш, в с.Іза, у напрямку від с. Нанково до с.Іза Хустського району. Під час проїзду лівостороннього заокруглення, неподалік будинку №18 він не впорався з керуванням та допустив дорожньо-транспортну пригоду. Під час даної події він перевищив швидкість руху, так як поспішав на розвантаження товару і не врахував дощову погоду та стан дорожнього покриття, що стало наслідком ДТП. Під час пригоди його пасажири ОСОБА_9 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження. За вчинене правопорушення щиро кається, відшкодував усю шкоду завдану потерпілим та просив суд врахувати його сімейні обставини, так як він є єдиний у сім`ї працевлаштований і його праця пов`язана з експлуатацією транспортних засобів. Він заробляє кошти на утримання сім`ї з використанням транспортного засобу, тому просив суд не призначати йому суворого покарання та не позбавляти його права керування транспортними засобами. Його батьки безробітні, а менший брат уже тривалий час перебуває за кордоном і додому не повертається.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому пояснив, що 21.07.2023 року під вечір він поїхав з ОСОБА_10 допомогти розвантажити товар, так як хотів підзаробити трошки коштів. Свою поїздку він погодив з матір`ю ОСОБА_8 . Автомобілем керував ОСОБА_6 , який під час руху по вул. Карпутлаш в с.Іза не впорався з керуванням, внаслідок чого автомобіль в якому вони їхали на повороті занесло на узбіччя і вони потрапили у ДТП. Під час цієї пригоди він отримав тілесні ушкодження. З приводу даної пригоди він не має до обвинуваченого ОСОБА_6 жодних претензій, цивільного позову не заявляв і просив не призначати обвинуваченому суворого покарання.

Законний представник потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила покази свого неповнолітнього сина, пояснивши що вона виховує сина без батька, який помер. Через необхідність матеріального забезпечення сім`ї вона дозволяла сину підзаробляти кошти працюючи по найму у приватних осіб. 21 липня 2023 року вона дозволила сину поїхати допомогти розвантажити товар разом з ОСОБА_6 . Ідучи на місце вигрузки автомобіля з товаром вони потрапили у ДТП. З приводу даної пригоди сторона потерпілого не має до обвинуваченого ОСОБА_6 жодних претензій, цивільного позову не заявляли, питання призначення покарання залишає на вирішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми діями, пов`язаними з порушеннями ПДР України, 21 липня 2023 року близько 19.00 години керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Polo Classic», реєстраційний номер Словацької республіки НОМЕР_1 , рухаючись разом з пасажирами ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 , по вулиці Карпутлаш, в с.Іза, у напрямку від с. Нанково до с.Іза Хустського району, під час проїзду лівостороннього заокруглення, неподалік будинку №18 «А», грубо порушив вимоги п.п. «б» п.2.3., п.12.1., п.12.4. та п.п. «б» п.12.9. Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не врахував дорожні умови, перевищив допустиму максимальну швидкість руху в межах населеного пункту, внаслідок чого стався занос керованого ним транспортного засобу, з подальшим наїздом автомобіля на бетонну основу автомобільного містка. В результаті ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 своїми протиправними необережними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

За матеріалами кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується виключно з позитивної сторони, працьовитий має доброзичливий та врівноважений характер, з сусідами підтримує дружні стосунки, проживає з батьками, скарг на його поведінку до органів місцевого самоврядування не надходило і за даними з старостинсього округу він має виключно позитивні відгуки. За обліковими даними ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

За досудовою доповіддю органу з питань пробації обвинувачений ОСОБА_6 характеризується як особа з середнім рівнем ризику вчинення повторних правопорушень та низьким рівнем небезпеки для суспільства, його виправлення вважають можливим без позбавлення волі або обмеження волі.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання визнав вину та щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду, його сімейний стан. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані що характеризують обвинуваченого, його вік наявність міцних соціальних зв`язків, виходячи з принципу індивідуалізації покарання відповідно до ст.65 КК України, вважає за можливе виправлення та перевиховання ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства з призначенням обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України, що буде достатнім для запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Цивільного позову по справі не заявлено. Наявні процесуальні витрати слід стягнути на користь держави з обвинуваченого. Термін застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у даному кримінальному провадженні закінчився. Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведенного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374,615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні інженерно-транспортної експертизи - висновок експерта № СЕ-19/107-23/7821-ІТ від 12.09.2023 року у розмірі 1912,00 грн.

Речовий докази по справі, а саме - автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Polo Classic», реєстраційний номер Словацької республіки НОМЕР_1 залишити на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, до встановлення власника даного транспортного засобу.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського Апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1