Справа № 274/57/22
Провадження №1-кп/0274/267/24
В И Р О К
25.06.2024 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Маріуполь Донецької області, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
1) 28.09.2023 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст.357 КК України до 4 років позбавлення волі;
2) 24.11.2023 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
3) 07.12.2023 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.4 ст.185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
4) 09.02.2024 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 4 ст.185 КК Українпи до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
Так, 22.04.2021 року у невстановлений слідством час, ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, приїхали до м.Бердичева, а саме на «Бердичівський кооперативний міський ринок», що за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території «Бердичівського юоперативного міського ринку», ОСОБА_4 , за попередньою змовою з собою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вступили між собою у злочинний зговір про заволодіння будь-яким чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проходячи повз торгового місця № 46-47 «Бердичівського сэоперативного міського ринку», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , помітили жіночу сумку ОСОБА_6 , яка знаходилася на стільці поблизу торгового місця №47, всередині якої знаходився мобільний телефон торгівельної марки «SamsungA10s», моделі SM - A107FZRDSEK, в корпусі червоного кольору, візитниця та 70 гривень.
В той час та місці у ОСОБА_4 з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виник злочинний умисел направлений таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, усвідомлюючи те, що їх злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи за попередньою змовою між собою, таємно викрали з торгівельного місця майно ОСОБА_6 , а саме: жіночу сумку темно- синього кольору із штучної шкіри, вартістю 300 грн., всередині якої заходились мобільний телефон торгівельної марки «SamsungA10s», моделі SM - A107FZRDSEK, в корпусі червоного кольору, вартістю 2233,33 грн, гроші в сумі 70 грн., сім-картка «Київстар» та візитниця, які не мають матеріальної цінності для потерпілої. В результаті крадіжки ОСОБА_4 , та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, заподіяли терпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2 603,33 грн.
Після вчинення злочину ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої вділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину втекли та в подальшому викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого дйна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнала у повному обсязі, щиро розкаялася та не оспорювала встановлені досудовим розслідуванням обставини вчиненого нею кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_5 просив суд, при постановленні вироку, врахувати щире каяття обвинуваченої, повне відшкодування шкоди, а також наяність п`яти неповнолітніх дітей на утриманні.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Щодо виду та міри покарання поклалася на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає.
За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 "Про практику призначення судами кримінального покарння" при призначенні покарання суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує особу винної, яка є раніше судимою, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність на утриманні обвинуваченої неповнолітніх дітей, також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину, конкретні обставини справи, розмір матеріальної шкоди, думку потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, ставлення обвинуваченої до скоєного та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначити їй покарання у виді позбавлення волі, передбаченому санкцією ч.2 ст.185 КК України.
Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила дане кримінальне правопорушення до постановлення вироку Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської областівід 09.02.2024, а тому при остаточному призначенні покарання необхідно застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Судові витрати на залучення експерта слід покласти на обвинувачену відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської областівід 09.02.2024, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 4(чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк - 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 16.11.2023.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме: Оптичний диск "DVD-R" - залишити на зберігання в матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 5835 (п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) гривень 08 коп.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч.2 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1