Номер провадження: 11-кп/813/361/24
Справа № 522/8201/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про повторне дослідження доказів в межах розгляду його апеляційної скарги на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 03.04.2023 у к/п№0001073 від 20.12.2016 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України

установив:

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_8 визнано невинуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України у зв`язку із недоведеності його причетності до вчинення зазначеного злочину та виправдано.

Не погодившись із вироком суду 1-ої інстанції, прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга, в якій останній, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість та невмотивованість, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України та призначити йому відповідне покарання.

Згодом, 12.12.2023 до апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про повторне дослідження доказів з підстав неприйняття судом до уваги наданих свідками показань та невірного надання судом 1-ої інстанції правової оцінки наявному в матеріалах кримінального провадження письмовому доказу, зокрема:

- вимоги №198 від 18.01.2016;

- допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_7 підтримав заявлене прокурором ОСОБА_6 клопотання та просив його задовольнити, натомість, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про повторне дослідження доказів, посилаючись на відсутність підстав, визначених ч. 3 ст. 404 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом 1-ої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Апеляційний суд зауважує, що розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у місцевому суді, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального законодавства України.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 в справі №127/14811/17, незгода сторони обвинувачення з показаннями свідків та письмовими доказами по справі, не є підставою для повторного дослідження цих доказів.

Разом із тим, в поданій апеляційній скарзі та клопотанні про повторне дослідження доказів сторона обвинувачення посилається на невірну правову оцінку дослідженого під час судового розгляду доказу, що призвело до того, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, зокрема, зауважує на тому, що, всупереч твердженням суду, у вимозі №198 від 18.01.2016 не зазначена дата одержання ОСОБА_8 товарно-матеріальних цінностей, а в самому обвинувальному акті відсутні будь-які твердження щодо отримання ОСОБА_8 товарно-матеріальних цінностей саме 18.01.2016, лише зазначено, що їх йому видано відповідно до вищевказаної вимоги.

Апеляційний суд приймає до уваги позицію, викладену у постанові Третьої судової палати ККС ВС від 18.07.2022 по справі №698/937/13, відповідно до якої для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, установлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визнає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так і однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

Окрім того, визначальним є також правовий висновок, викладений у постанові ККС ВС від 14.07.2020 у справі №266/4648/14-к (провадження №51-2003км19), відповідно до якого виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів, апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд 1-ої інстанції, якщо цих доказів не було досліджено при апеляційному перегляді вироку.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що наявність підстав для зміни вироку або ухвалення апеляційним судом нового вироку не зобов`язує суд досліджувати всю сукупність доказів із дотриманням засади безпосередності, якщо він по-новому (інакше) не тлумачить доказів, оцінених у суді 1-ої інстанції.

Відтак, з метою належної та повної перевірки доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення стосовно невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невірної правової оцінки доказів, наданої судом 1-ої інстанції, на підставі вимог вищевикладеної ч. 3 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_6 в частині повторного дослідження письмового доказу вимоги №198 від 18.01.2016.

Водночас, апеляційний суд, задля забезпечення об`єктивності та неупередженості апеляційного розгляду, вважає за необхідне за власною ініціативою дослідити також висновок судової почеркознавчої експертизи №550-П від 16.02.2018, предметом експертного дослідження якого була вищевказана вимога №198 від 18.01.2016 з метою встановлення того, чи були наявні на даному документі підписи виконані обвинуваченим ОСОБА_8 або іншою особою.

При цьому, задовольняючи клопотання сторони обвинувачення частково, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що прокурор в поданому клопотанні не навів переконливих підстав для необхідності проведення повторного допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

В цьому контексті колегія суддів приймає до уваги правовий висновок, викладений в постанові ККС ВС від 16.03.2023 у справі №592/7913/18 (провадження №51-134км22), відповідно до якого за ч. 3 ст. 404 КПК України учасник судового провадження повинен не лише формально заявити клопотання про повторне дослідження обставин або доказів, а й навести, які конкретно обставини (докази) потрібно дослідити та обґрунтувати, чому вони досліджені судом 1-ої інстанції неповністю або з порушеннями чи взагалі не досліджені.

Натомість, на підставі аналізу вироку суду 1-ої інстанції, а також журналів судових засідань, вбачається, що у судових засіданнях від 11.12.2020, 14.04.2021 та 03.06.2021 було допитано свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 93-95, 102-104 та 106-107 відповідно).

При цьому, суд 1-ої інстанції допитав зазначених свідків в присутності сторін кримінального провадження, з наданням їм можливості поставити допитуваним особам відповідні запитання, врахував всі клопотання учасників судового розгляду стосовно доказів, надав їм відповідну правову оцінку в ухваленому за результатами судового розгляду рішенні та виклав мотиви такої оцінки.

Відповідно до мотивувальної частини вироку суду, зміст всіх досліджених судом доказів, зокрема, показання в тому числі зазначених вище свідків, детально відтворений судом 1-ої інстанції, із наданням таким показанням відповідної правової оцінки, повної та всебічної.

Як у поданому клопотанні, так і в судовому засіданні апеляційного суду сторона обвинувачення не зауважувала на тому, що зміст наданих свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пояснень в оскаржуваному вироку викладено невірно та неповно.

Відтак, апеляційний суд зауважує, що прокурором ОСОБА_6 не наведено жодних обґрунтувань неповноти дослідження судом 1-ої інстанції вищезгаданих показань свідків або допущення будь-яких порушень з боку суду під час їх дослідження, натомість, аргументи клопотання прокурора про повторний допит свідків фактично зводяться до його незгоди із їх правовою оцінкою, наданою судом 1-ої інстанції в оскаржуваному вироку суду.

Отже, колегія суддів доходить висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора ОСОБА_6 про повторне дослідження доказів в зазначеному кримінальному провадженні, зокрема, в частині дослідження письмового доказу вимоги №198 від 18.01.2016, а також висновку судової почеркознавчої експертизи №550-П від 16.02.2018.

Керуючись ст.ст. 24, 350, 370, 404, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Дослідити під час апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 03.04.2023 стосовно ОСОБА_8 наступні докази:

- вимогу №198 від 18.01.2016 (т. 2, а.с. 82-83);

- висновок експерта ОНДЕКЦ №550-П від 16.02.2018 (т. 2, а.с. 100-111).

В іншій частині клопотання прокурора ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4