Справа № 602/1079/23
Провадження № 1-кп/602/35/2024
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2024 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді- ОСОБА_1 ,

секретар- ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника особи, щодо якої вирішується

клопотання про застосування примусових

заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,

законного представника особи, щодо якої

вирішується клопотання про застосування

примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5 , особи, щодо якої вирішується

клопотання про застосування примусових

заходів медичного характеру - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ланівці клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000661 від 05 вересня 2023 року стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оришківці Лановецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, депутатом не являється, тимчасово не працюючого, інваліда II групи з дитинства, не одруженого, із середньою освітою, раніше не судимого

за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Так, 03 вересня 2023 року, близько 21 год. 00 хв., точний час досудовим розслідуванням не встановлений, у ОСОБА_6 , який проходив по АДРЕСА_2 , виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим того ж дня Законом України №2102-ІХ з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України № 451/2023 від 26 липня 2023 року, затвердженим Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27 липня 2023 року № 3275-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, а саме майна, яке знаходиться в храмі «Святого Івана Богослова» за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , 03 вересня 2023 року, близько 21 год. 00 хв., точний час досудовим розслідуванням не встановлені, зайшов на територію храму « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна та інших осіб, не розумуючи значення своїх дій, не передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, шляхом пошкодження шиби вікна, проник в приміщення храму «Святого Івана Богослова», звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1100,00 грн. (одна тисяча сто гривень), які належать ОСОБА_7 . Після цього із викраденим майном ОСОБА_6 покинув місце вчинення суспільно небезпечного діяння, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1100,00 грн.

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 605 від 21 вересня 2023, ОСОБА_6 в період, який відноситься до інкримінованого йому діяння, тимчасовими хворобливими розладами не страждав, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості (глибока дебільність) синдром емоційно-вольової нестійкості, що сягає рівня вираженого недоумства, тому він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. В даний час ОСОБА_6 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (глибока дебільність) синдром емоційно-вольової нестійкості, що сягає рівня вираженого недоумства, тому він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Виходячи з всього вищевказаного ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 у стані неосудності вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки складу злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задоволити з підстав, викладених в ньому.

Представник потерпілого ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримав, при цьому пояснив, що претензій до ОСОБА_6 немає.

Захисник особи, яка скоїла суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4 та законний представник особи, яка скоїла суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначили, що вважають за необхідне клопотання задоволити та застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 вину визнав повністю, не заперечив проти задоволення клопотання про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, виходячи із положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу» та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

У відповідності до положень ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого даним кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з п.1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності, а враховуючи фактичні дані, зафіксовані у висновку судово-психіатричного експерта, є достатні підстави так вважати.

Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними, що передбачено ч.4 ст.503 КПК України.

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів:

-даних, які містяться в протоколі огляду місця події від 04 вересня 2023 року, проведеному із застосуванням фотозйомки в присутності понятих, місце огляду - приміщення храму «Івана Богослова» за адресою м.Ланівці вул.І.Франка,27 Кременецького району Тернопільської області, в ході проведення якого було виявлено та вилучено 8 слідів папілярних візерунків;

-фототаблиць до протоколу огляду місця події від 04 вересня 2023 року;

-даних, які містяться в протоколі добровільної видачі та огляду від 09 вересня 2023 року, проведеного в присутності понятих, в ході яких ст. о/у СКП Кременецького РВП капітан поліції ОСОБА_9 добровільно отримав від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та одразу після добровільної видачі слідчим проведено огляд грошових коштів в сумі 1100 грн. Вказана сума складається із двох купюр номіналом по 500 грн серія ХН номер 8164679 та серія ХЕ номер 0775174 та однієї купюри номіналом 100 грн серія УР номер 8986506;

-фототаблиці до протоколу добровільної видачі та огляду від 09 вересня 2023 року;

-даних, які містяться в постанові про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 09 вересня 2023 року, згідно якої грошові кошти в сумі 1100 грн, 2 купюри номіналом 500 грн серійні номери ХЕ0775174, ХИ8164679 та купюра номіналом 100 грн серійний номер УР8986506 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 ;

-розпискою потерпілого ОСОБА_7 від 09 вересня 2023 року, згідно якої він отримав на відповідальне зберігання грошові кошти в сумі 1100 грн (2 купюри номіналом 500 грн серійні номери ХЕ0775174, ХИ8164679 та купюра номіналом 100 грн серійний номер УР8986506) та зобов`язується їх зберігати до вирішення справи по суті;

- висновку експерта №СЕ-19/120-23/10403-Д від 27 вересня 2023 року, згідно якого із дев`яти слідів папілярних узорів, які вилучені під час огляду місця події, вісім слідів придатні для ідентифікації осіб, а саме:

-слід розміром 36x24 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 1;

-слід розміром 30x23 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 2;

-слід розміром 18x13 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 3;

-слід розміром 24x15 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 4;

-слід розміром 18x13 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 5;

-слід розміром 19x14 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 6;

-слід розміром 19x13 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 7;

-слід розміром 25x12 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 8.

Слід папілярного узору розміром 15x12 мм відкопійований на відрізок липкої стрічки 1, непридатний для ідентифікації особи.

Чотири сліди папілярних узорів залишені особою дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

- слід розміром 36x24 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 1, залишений долонею правої руки;

-слід розміром 30x23 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 2, залишений долонею правої руки;

-слід розміром 24x15 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 4, залишений середнім пальцем правої руки;

-слід розміром 25x12 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 8, залишений безіменним пальцем правої руки.

Решта чотири сліди папілярних узорів залишені не особами, дактилокарти яких заповнені на імена ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , а іншою особою (особами), а саме:

-розміром 18x13 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 3;

-розміром 18x13 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 5;

-розміром 19x14 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 6;

-розміром 19x13 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 7.

-висновку судово-психіатричного експерта №605 від 21 вересня 2023 року, згідно якого в період, який відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_6 тимчасовими хворобливими розладами не страждав, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості (глибока дебільність) синдром емоційно-вольової нестійкості, що сягає рівня вираженого недоумства, тому він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. В даний час ОСОБА_6 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (глибока дебільність) синдром емоційно-вольової нестійкості, що сягає рівня вираженого недоумства, тому він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Виходячи з вищевказаного ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги

Також в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_10 , який суду пояснив, що він є церковним старостою. У вересні 2023 року біля 10:00 год він приїхав до церкви для того, щоб покосити траву на території. Пізніше приїхала техніка, яку необхідно було заправити та для того були потрібні кошти. В церкві знаходилися гроші, вони лежали в шухляді біля каси та були передбачені на дрібні потреби, в сумі 1100,00 грн. Решта коштів була захована в сейфі, який не можливо було відкрити. Близько 15:00 год він зайшов у приміщення церкви, однак грошей не знайшов, після чого зателефонував до священника ОСОБА_7 , який сказав, що коштів також не брав та попросив оглянути приміщення чи все знаходиться на своєму місці та неушкоджене. При обході приміщення церкви, він виявив вибиту шибу вікна. В подальшому, священник приїхав до церкви та зателефонував на лінію 102. Згодом приїхали працівники поліції та з ними також був ОСОБА_11 . Коли саме була вибита шиба вікна йому не відомо.

Враховуючи наведене, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про повну доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим кваліфікує дії останнього, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Суд, при вирішенні питання про необхідність застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, виходив з наступного.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №605 від 21 вересня 2023 року, ОСОБА_6 у період інкримінованого йому діяння тимчасовими хворобливими розладами не страждав, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості (глибока дебільність) синдром емоційно-вольової нестійкості, що сягає рівня вираженого недоумства, тому він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.5,15 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», розглядаючи справи про застосування примусових заходів медичного характеру, суди повинні враховувати, що такі заходи, як надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним, посиленим або суворим наглядом, передбачені ст.94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння (злочини) в стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи №605 від 21 вересня 2023 року, суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 на даний час потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Долю речових доказів, необхідно вирішити в порядку визначеному

ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.93, 94 Кримінального кодексу України, ст.ст.369-372, 392, 395, 512, 513 Кримінального процесуального кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Законом України «Про психіатричну допомогу» суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000661 від 05 вересня 2023 року за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - задоволити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити до Комунального некомерційного підприємства «Лановецька міська лікарня» (м.Ланівці вул.Шевченка,30 Кременецького району Тернопільської області) для виконання в частині застосованих примусових заходів медичного характеру.

Речові докази у справі а саме:

- грошові кошти в сумі 1100 грн., а саме, 2 купюри номіналом 500 грн. серійні номери ХЕ0775174, ХИ8164679 та купюру номіналом 100 грн. серійний номер УР8986506, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1