справа № 361/5895/21
провадження № 1-кп/361/338/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000631 від 09.06.2021 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Требухів Броварського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого (зі слів - вдівець), має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2021 близько 18-10 години ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу ТОВ «Сільпо-Фуд», яке розташоване за адресою : Київська область, Броварський район, с. Требухів, вул. Броварська, 58, де звернув свою увагу на металеві вироби, що знаходилися на території вказаного товариства, при цьому у ОСОБА_4 виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який він, діяючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та очевидців, через отвір під парканом, яким огороджена територія, проник на володіння ТОВ «Сільпо-Фуд», підійшов до одного із господарських приміщень, під покрівлею якого на землі знаходилися металеві вироби, та через отвір під парканом перемістив їх за межі території ТОВ «Сільпо-Фуд», здійснивши таким чином таємне викрадення металевих виробів загальною вагою 120 кг загальною вартістю 741,00 грн., після вчинення крадіжки із викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми протиправними діями ТОВ «Сільпо-Фуд» майнової шкоди на суму 741,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки металевих виробів з території ТОВ «Сільпо-Фуд» за викладених обставин винуватим себе визнав повністю, вказав, що точну дату вже не пам`ятає, він переліз через отвір під металевим парканом на територію товариства та викрав звідти 6 металевих конструкцій, які він через отвір під металевим забором перемістив за територію товариства, потім викликав таксі і відвіз викрадені металеві конструкції на пункт прийому металобрухту, де здав метал на суму щось близько 700 грн. На теперішній час матеріальні збитки потерпілому не відшкодував, зазначив, що він домовився з потерпілим, що відпрацює завдану йому шкоду. При цьому повідомив суду, що дуже шкодує за вчинене, щиро кається, являється вдівцем та сам утримує і виховує неповнолітню дочку, тому просить застосувати покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

Потерпілий про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений завчасно належним чином, свого представника до суду не направив, клопотань чи заяв на адресу суду від нього не надходило.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Виходячи з викладеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за викладеним фактом за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища.

При призначенні у відповідності до ст. 65 КК України ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд, керуючись правосвідомістю, враховує вчинення обвинуваченим умисного, корисливого кримінального правопорушення, яке віднесене кримінальним Законом до тяжкого злочину, враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим діяння - посягання на гарантоване Конституцією України право власності, однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин, покарання повинно володіти силою впливу та стримування і полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Крім тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості; офіційно не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу, що і призвело до скоєння корисливого злочину; завдану майнову шкоду потерпілій особі на суму 741,00 грн. не відшкодував, однак матеріальних претензій до нього не заявлено; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; зі слів вдівець, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується посередньо, має дочку ОСОБА_5 , 2007 року народження, громадський спокій і порядок не порушував, скарг на нього не надходило.

В період досудового слідства і в суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнавав стабільно, що свідчить про надання допомоги правоохоронним органам і суду у встановленні обставин справи і активне сприяння у розкритті злочину, щиро розкаявся, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Враховуючи критичне ставлення ОСОБА_4 до скоєного, який під час дебатів та останнього слова зазначив, що дуже шкодує про вчинене, одиничний епізод кримінально караного діяння, наявність на утриманні неповнолітньої дочки, беручи до увагу позицію прокурора про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, а також досудову доповідь органу пробації, згідно висновку якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства визначено середній і орган пробації вважає, що можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, він не становить високої небезпеки для суспільства, суд прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 3 ст. 185 КК України та вбачає можливість його виправлення без відбування покарання із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з покладанням обов`язків протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства і буде відповідати принципу Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

На думку суду, саме такий вид покарання є необхідним в якості кари за скоєне і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами та відповідатиме ступеню тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, застосування більшого розміру покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого в даному випадку є явно не справедливим і достатніх підстав для цього суд не вбачає, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно не накладався. Цивільний позов по провадженню не заявлений. Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його застосування до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 3 ст. 185 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази по справі :

-диск DVD+R «Verbatim» 4.7 GB з відеозаписом - залишити в матеріалах справи;

-автомобіль «Opel Omega 2.OI» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , повернутий ОСОБА_6 залишити власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1