ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/713/23 Номер провадження 11-кп/814/1248/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника законного представника обвинуваченого обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000362 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, учень 2-го курсу професійно-технічного училища №46 с. Лазірки, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 та ст.104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 , а у разі недостатності у неповнолітнього власного доходу з його матері ОСОБА_8 , на користь потерпілої ОСОБА_11 майнову шкоду в розмірі 10609, 30 грн, моральну шкоду в розмірі 35000 грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 7500 грн.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

07 жовтня 2022 року близько 17 год. неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу парку АДРЕСА_2 , під час раптово виниклих неприязних відносин, умисно побив кулаками потерпілу ОСОБА_11 , спричинивши їй тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці, гематоми в області лівого плечового суглобу з розповсюдженням на ліву поверхню шиї та ліву підключичну ділянку, травматичного періодонтиту 2-го і 3-го зубів на верхній щелепі справа, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи справа, забою тканин голови в тім`яно-скроневій ділянці голови зліва, синця в області нижньої губи та підборіддя справа, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи справа, синця по задній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, синця по боковій поверхні крила тазу зліва, синця по зовнішній поверхні лівої гомілки в верхній третині.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок суду в частині вирішення цивільного позову, стягнувши з обвинуваченого на користь ОСОБА_11 майнову шкоду в сумі 1109,30 грн та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

При цьому зазначає, що з урахуванням обставин провадження, характеру протиправних дій стосовно потерпілої, тривалості її лікування та порушення нормального перебігу життя, майнового становища обвинуваченого, заподіяна потерпілій моральна шкода є меншою ніж та, що визначена вироком суду.

Зауважує, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди перевищує майнові витрати потерпілої на лікування.

Наголошує, що позивачем не долучено до позову висновку експерта чи спеціаліста, яким би був обґрунтований розмір моральної шкоди.

Вважає, що місцевий суд помилково стягнув на відшкодування майнової шкоди орендну плату в сумі 9500 грн, яку потерпіла сплатила за жовтень та листопад 2022 року за нежитлові приміщення.

При цьому наголошує, що хоча потерпіла і перебувала на лікуванні, проте вона зареєстрована як фізична особа підприємець, а положеннями ст.17 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено право на отримання виплат в залежності від страхового стажу.

Вказує, що потерпілою не надано документів щодо отримання нею страхового відшкодування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності внаслідок кримінального правопорушення

Наголошує, що матеріали провадження містять докази про наявність у власності обвинуваченого 1/3 земельної ділянки площею 4,23 га, оціненої у 43612,31 грн, а тому прохає виключити з вироку посилання на стягнення шкоди з ОСОБА_8 матері обвинуваченого, у разі недостатності у неповнолітнього власного доходу.

Інші учасники провадження вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, його захисника та законного представника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який погодився з необхідністю виключення з обсягу встановленої судом майнової шкоди сплачену потерпілою арендну плату за нежитлові приміщення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.1 ст.122 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.

Покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст.65, ст.50, ст.102, ст.75 та ст.104 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і є справедливим.

Що стосується доводів апеляційної скарги про необхідність зменшення моральної шкоди, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

За змістом ч.1 ст.129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 5 ст.128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із частиною третьою цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як видно з вироку, при вирішенні питання щодо розміру стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої морального відшкодування суд належним чином урахував конкретні обставини провадження і наслідки вчиненого ОСОБА_9 злочину, характер і глибину моральних страждань ОСОБА_11 , інші негативні впливи внаслідок спричинених тілесних ушкоджень та їх характеру, наявність значних змін у звичному укладі її життя, неможливість тривалий час працювати та правильно виходив із засад розумності виваженості та справедливості.

Доводи захисника про необхідність зменшення відшкодування з огляду на матеріальне становище обвинуваченого суперечать ч.4 ст.1193 ЦК України, відповідно до якої суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Таким чином, висновок місцевого суду про стягнення зазначених у вироку сум моральної шкоди є обґрунтованим, належним чином мотивованим, а тому колегія суддів не вбачає визначених законом підстав для зменшення суми морального відшкодування, про що прохає захисник.

Водночас, місцевий суд, приймаючи рішення про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди залишив поза увагою таке.

Законодавець у ст.22 ЦК Українивстановив, що збитками в розумінні майнової шкоди є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд всупереч наведеним вимогам закону стягнув з обвинуваченого як майнову шкоду орендну плату, сплачену потерпілою за використання нежитлових приміщень для господарської діяльності за жовтень та листопад 2022 року у розмірі 9500 грн, оскільки вона в цей час не могла працювати через лікування.

Враховуючи, що в даному випадку орендна плата не є ні реальними збитками, а ні упущеною вигодою, то вона не належить до майнової шкоди, а тому не підлягає стягненню з обвинуваченого, про що слушно наголошує захисник.

Майнова шкода в розмірі 1109, 30 грн, а також витрати на правову допомогу в сумі 7500 грн, в апеляційній скарзі не заперечуються.

Тому вирок суду необхідно змінити через необхідність зменшення сум, що підлягають стягненню як майнової шкоди, і це не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення, що передбачено приписами п.3 ч.1 ст.408 КПК України.

Доводи захисника про безпідставну вказівку суду щодо стягнення майнової та моральної шкоди з матері неповнолітнього обвинуваченого у разі недостатності у нього власного доходу суперечать приписам ст.1179 ЦК України.

Відповідно до цієї норми закону, дійсно неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Разом з тим, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Обов`язок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

В даному випадку наявність у власності обвинуваченого 1/3 земельної ділянки площею 4,23 га, яка оцінена у 43612,31 грн, жодним чином не спростовує висновків суду щодо встановленого порядку відшкодування шкоди.

Отже, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 грудня 2023 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Зменшити розмір майнової шкоди та стягнути її у сумі 1109 гривень 30 копійок з обвинуваченого ОСОБА_9 , а у разі недостатності у неповнолітнього власного доходу з його матері ОСОБА_8 , на користь потерпілої ОСОБА_11 .

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4