Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/69/24
Єдиний унікальний №733/391/24
Вирок

Іменем України

12 квітня 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження за № 0000002 від 02 січня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Тячівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, без освіти, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, судимого 06.04.2017 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2018 року скасовано іспитовий термін та направлено для відбування призначеного судом покарання, 30.12.2021 року звільненого умовно-достроково на не відбутий строк 4 місяці 16 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

установив:

ОСОБА_4 , 10 грудня 2023 року приблизно о 14-00 год, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного вживання алкогольних напоїв та подальшого виниклого словесного конфлікту із співмешканкою ОСОБА_3 , з якою спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, наніс потерпілій ОСОБА_3 один удар правою рукою в область живота від якого вона присіла навпочіпки, та надалі наніс їй близько двох ударів правою рукою в область лівої щоки, чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла нижньої щелепи справа ускладнений флегмоною підщелепної, біля вушної ділянки та ділянки шиї, які згідно висновку судово-медичного експерта № 25 від 09.02.2024 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердивши обставини вчиненого ним кримінального правопорушення за викладених вище обставин. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердила нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 за обставини викладених в обвинувальному акті. Претензій матеріального та морального характеру о обвинуваченого не має.

Згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого та потерпілу, а також проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у судовому засіданні доведена повністю, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_3 .

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує характер вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винуватого, який раніше судимий, перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його негативну характеристику з місця проживання, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обставини, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, викладені вище дані про особу винуватого, його соціально-психологічну характеристику, складену органом пробації, думку потерпілої, яка просила не позбавляти волі ОСОБА_4 , так як претензій до нього не має, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування реального покарання, примінивши ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до положення ч. 2 ст. 76 КК України, на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти інші обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1 цього Кодексу.

Пункт 5 частини 1 та частина 3 ст. 91-1 КК України встановлюють, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин, пов`язаний з домашнім насильством, суд вважає за необхідне направити його для проходження програми для кривдників строком на 2 місяці.

Стаття 23 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що суб`єктами, відповідальними за виконання програм для постраждалих осіб, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід до осіб, які вчинили домашнє насильство строком на 2 (два) місяці та направити останнього для проходження програми для кривдників тривалістю 2 (два) місяці до Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 та проходження програми для кривдників покласти на Прилуцький районний сектор № 1 Філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1