Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 545/3228/23
Провадження № 1-кп/553/689/2024
У Х В А Л А

Іменем України

03.05.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві кримінальне провадження № 1-кп/553/689/2024 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває вказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зменшились та можуть реально настати, якщо запобіжний захід змінити, тобто обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, може знищити, сховати або спотворити будь яку з речей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав подане ним клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою місця проживання обвинуваченого ОСОБА_7 : АДРЕСА_1 , з покладенням на нього відповідних обов`язків. В обґрунтування клопотання захисник посилався на тривалість тримання обвинуваченого під вартою, невірну кваліфікацію його дій, позитивні характеристики обвинуваченого, часткову компенсацію завданої шкоди родиною обвинуваченого в розмірі 38000 грн, наявність тяжких захворювань дружини обвинуваченого, те, що батько, тесть та теща обвинуваченого є особами з інвалідністю, а мати має психічне захворювання, та стан здоров`я самого обвинуваченого, який під час перебування під вартою значно погіршився, наявністю у обвинуваченого постійного місця проживання за зазначеною в клопотанні адресою, та зменшенням або зникненням певних ризиків на які посилається прокурор.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника.

Потерпіла ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора.

Оскільки клопотання прокурора та захисника стосуються застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд вважає за можливе розглянути їх разом.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 06.03.2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.05.2024 року.

Підготовче судове засідання призначене на 03.05.2024 року має бути відкладене для надання можливості стороні захисту ознайомитись з цивільним позовом потерпілої.

Таким чином, строк тримання обвинуваченого під вартою має сплинути до завершення судового провадження.

При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Досліджуючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше не засуджувався, одружений, до призову на військову службу офіційно не працював, проживав з дружиною, дітьми, тестем та тещею.

Як на підставу продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду, може знищити, сховати або спотворити будь яку з речей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, потерпілу, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Дослідивши клопотання суд вважає, що прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризику того, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь яку з речей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки на існування такого ризику прокурором не наведено жодних обґрунтувань.

Разом з тим, суд вважає доведеним наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, тому останній, з метою уникнення такого покарання може переховуватись від суду. Також, перебуваючи на волі обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу та свідків, а саме військовослужбовців з якими проходить військову службу з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих пояснень або до відмови від їх надання. Крім того, обвинувачений перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом уникнення від явок до суду та невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Дотримуючись вимог ст. 184 КПК України, щодо обґрунтування неможливості запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства з хуліганських мотивів, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, щодо недоцільності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або застави. Також, судом не встановлені особи, яких суд може визнати такими, що заслуговують довіри, для застосування щодо обвинуваченого особистої поруки. Враховуючи те, що обвинувачений хоча і має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, разом з тим суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з перебуванням обвинуваченого в Тернопільській області під час дії воєнного стану, не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків в суді та не зможе запобігти встановленим ризикам.

Доводи захисника про тривалість тримання обвинуваченого під вартою, позитивні характеристики обвинуваченого, наявність тяжких захворювань дружини обвинуваченого, те, що батько, тесть та теща обвинуваченого є особами з інвалідністю, а мати має психічне захворювання, не свідчать про відсутність або зменшення встановлених судом ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Щодо погіршення стану здоров`я обвинуваченого під час перебування під вартою, захисником до клопотання доказів не надано. Суд не приймає до уваги доводи про часткову компенсацію завданої шкоди родиною обвинуваченого в розмірі 38000 грн, оскільки в матеріалах кримінального провадження є документи на підтвердження відмови потерпілої від отримання цих коштів. Оцінка доводам про невірну кваліфікацію дій обвинуваченого, буде надана судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Беручи до уваги викладене, враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищеназваним ризикам та не зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, будь-яких відомостей щодо неможливості за станом здоров`я подальшого його тримання під вартою суду не надано, тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів, без визначення розміру застави з урахуванням положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27,314-317,369-372,376 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, продовжити строком на 60 днів, тобто по 01 липня 2024 року, включно, без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3