Справа № 752/6210/23
Провадження № 1-кп/752/964/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000457 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Вовнянка Таращинського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, із вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, суд -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом відповідно до вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 4, 9, 11, 16, 121 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6, 26 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), 01.06.2022 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), після чого проводив час до 19.10.2022 на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до військової частини НОМЕР_1 .

Такі дії, ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

22.02.2024 прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 з участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Як видно зі змісту угоди, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, сторони узгодили, що в разі затвердження угоди судом, до ОСОБА_3 слід застосувати покарання за ч. 5 ст. 407 КК України у виді 5 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, ОСОБА_3 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, дав згоду на його призначення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним і просив затвердити угоду про винуватість, яку уклав добровільно. Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор та захисник просили затвердити угоду на визначених умовах.

Заслухавши думки сторін, ознайомившись з обвинувальним актом та угодою, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, впевнившись, що ОСОБА_3 правильно розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, щодо його прав, наслідків укладення та затвердження угоди, характеру обвинувачення, виду та міри покарання, а також інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, які йому були детально роз`яснені судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Зважаючи на ряд обставин, які пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше, участь обвинуваченого у бойових діях в ООС та здійснення відсічі збройної агресії рф проти України під час повномасштабного вторгнення, його стан здоров`я, суд вважає за можливе встановити іспитовий строк у виді 2 років, а не 3 як було узгоджено сторонами.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 469-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.02.2024 між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 з участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1