ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8534/24

Провадження № 11-сс/4820/281/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000305, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2023, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Хмельницький, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області перебувають об`єднані матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2023 року за № 0000305 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 статті 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме вимоги статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», вірогідно знаючи, що амфетамін є психотропною речовиною, обіг якого обмежено, маючи корисливий мотив, направлений на незаконний збут амфетаміну, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, при невстановлених досудовим слідством обставинах, але не пізніше 21 травня 2024, незаконно придбала з метою подальшого незаконного збуту у невстановленої слідством особи порошкоподібну речовину світло жовтого кольору, загальною масою 257,9 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено (амфетамін), масою 20,362 г, що перевищує 15 грам, тобто в особливо великих розмірах, яку в подальшому незаконно зберігала за місцем свого проживання, з метою збуту.

21 травня 2024 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_7 затримано на підставі статті 208 КПК України, 22 травня 2024 року їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2024 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21 червня 2024 року включно.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2024 року клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 до 16 серпня 2024 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник підозрюваної звернулася до апеляційного суду зі скаргою на ухвалу слідчого судді про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якій просить скасувати цю ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід.

Обґрунтовуючи свою скаргу захисник наголошує, що ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без наявності на те підстав, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Захисник зазначає, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання де проживає разом з матір`ю ОСОБА_8 . Разом з тим, стороною обвинувачення не було надано доказів того, що ОСОБА_7 має на меті намір покинути місце проживання та ухилитися від досудового слідства та суду. При цьому, процесуальна поведінка ОСОБА_7 не дає жодних підстав вважати, що вона схильна до агресивних дій і вчинення супротиву.

Крім того, суто декларативними були і доводи щодо перешкоджання ОСОБА_7 досудовому розслідуванню, так як матеріали провадження не містили жодного доказу на їх користь.

На думку сторони захисту, також неприпустимим є твердження про можливість ОСОБА_7 продовжити злочинну діяльність, оскільки остання є не судимою, притягується до кримінальної відповідальності вперше, позитивно характеризується.

Таким чином, єдиним доводом щодо обрання ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу без визначення розміру застави є тяжкість злочину в якому підозрюється остання, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини є неприпустимим.

Позиції учасників судового провадження

Підозрювана ОСОБА_7 була повідомлена належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду через адміністрацію ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», через відсутність світла в місці утримання не брала участі у судовому засіданні, враховуючи, що підозрювана з клопотанням про участь в апеляційному розгляді не звертався, в апеляційній скарзі захисника не порушується питання про погіршення її становища, її участь у апеляційному розгляді не є обов`язковою, у зв`язку з чим колегія суддів, з`ясувавши думку присутніх учасників провадження, прийняла рішення про проведення апеляційного розгляду у відсутність підозрюваної, відповідно до вимог ч.4 ст.401, ч.4 ст.405, 422 КПК України, з урахуванням також позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25.10.2023, у справі №211/111/22, провадження №51-3720км23.

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги та просила застосувати до ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід або визначити розмір застави, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України.

Прокурор не визнав апеляційних вимог, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, зазначивши, що підозра є обґрунтованою, існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий в клопотанні, тому обрання підозрюваній менш суворого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на неї обов`язків. Крім того, зазначив, що за цим кримінальним провадженням чоловіка підозрюваної також затримано за вчинення аналогічного злочину, прокурор зазначив про наявність ризику продовження злочинної діяльності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 оскаржує наявність ризиків для застосування саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, що можливо застосувати до підозрюваної менш суворий запобіжний захід.

Відповідно до вимог частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень частин 3, 5 статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалюючи рішення про задоволення клопотання слідчого щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив, що досудовим розслідуванням доведена наявність як обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, так і ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які не зменшилися і виправдовують тримання підозрюваної під вартою.

У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існує інформація, що вона могла вчинити правопорушення, про що свідчать надані суду матеріали кримінального провадження та доведено прокурором, що також не оскаржується і стороною захисту.

Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у випадку визнання її винуватою, співставляючи можливі негативні для неї наслідки, у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважав, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду й надалі існує, і цей ризик є достатньо високим, оскільки, опинившись на волі, підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, на даний час свідки та інший підозрюваний судом не допитані, а тому продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні. Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань від вказаних осіб судом.

Також слідчим суддею встановлено, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , зокрема й особливо великий розмір вилученої в останньої психотропної речовини, та дані, які характеризують її особу, а саме те, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштована, тобто немає стабільного джерела доходу, дозволяють дійти висновку про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді.

Відповідно до практики ЄСПЛ, у рішеннях по справах «Каучор проти Польщі» від 03.02.2009 року, та «Александр Макаров проти Росії» від 12.03.2009 року, Суд вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою, а врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, враховані при застосуванні стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати, зокрема, переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, що доведено в судовому засіданні стороною обвинувачення.

Разом з тим, слідчий суддя вважав недоведеним існування ризиків знищення, спотворення або приховування будь-яких із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, про які згадується у клопотанні слідчого, оскільки ніщо не свідчить про наявність, на сьогоднішній день, вказаних ризиків, крім того, про відсутність вказаних ризиків зазначили в судовому засіданні й представники сторони обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя, врахувавши обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , зокрема й особливо великий розмір вилученої в останньої психотропної речовини, та дані, які характеризують її особу, а саме те, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштована, тобто немає стабільного джерела доходу, підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину з корисливого мотиву, дійшов обґрунтованого висновку про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Тож, колегія суддів погоджується з наведеними висновками слідчого судді та вважає, що слідчий суддя цілком дотримався вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

Переконливих фактів, що вказані ризики зменшилися і не виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою захисником не надано, і в ході апеляційного розгляду таких даних не встановлено.

Доводи сторони захисту, що слідчим суддею не було взято до уваги, що підозрювана ОСОБА_7 має постійне місце проживання, наявність родини, є необґрунтованими, оскільки вказані обставини слідчий суддя враховував та дійшов висновку, що вони не стали для підозрюваної стримуючим фактором для вчинення протиправних дій, про які ОСОБА_7 повідомлено про підозру, та наразі не є підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_7 підозрюється у незаконному зберіганні з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах саме за місцем свого проживання.

Щодо доводів захисника стосовно того, що немає підстав вважати, що підозрювана буде вчиняти нові кримінальні правопорушення, колегія суддів зауважує, що кількість вилученої психотропної речовини та інших допоміжних для її пакування речей у помешканні підозрюваної свідчить про тривалий час систематичного вчинення цього злочину з метою отримання грошової винагороди, а оскільки ОСОБА_7 не працевлаштована, то з метою отримання коштів для проживання, навіть перебуваючи під домашнім арештом чи заставою, зможе продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Колегія суддів наголошує, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваним та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в такому випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, до підозрюваної, досліджувалися слідчим суддею та колегією суддів апеляційного суду, але не знайшли свого підтвердження. З огляду на сукупність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, з урахуванням обставин цього кримінального провадження, застосування до підозрюваної іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить її належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти встановленим ризикам.

Отже, з урахуванням наданих матеріалів справи та встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення слідчого судді за клопотанням слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про продовження строку тримання під вартою до 16 серпня 2024 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000305, правильним.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які знайшли своє підтвердження як під час розгляду клопотання слідчого, так і в ході апеляційного розгляду, а також даних про особу підозрюваної ОСОБА_7 , більш м`які запобіжні заходи на цій стадії досудового розслідування не забезпечать належне виконання нею процесуальних обов`язків, тому апеляційна скарга захисника підозрюваної ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 серпня 2024 року щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2