Справа № 202/7956/24
Провадження № 1-кс/202/4358/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

05 липня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання дізнавача СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Лівобережної окружної прокурати міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 00000315 від 21.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 290, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Opel» моделі «OMEGA» державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від цього транспортного засобу, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке видано на ім`я ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження та користування ними.

В обґрунтування свого клопотання дізнавач посилається на те, що 21.06.2024 приблизно о 00 год. 15 хв. поліцейськими УПП в Дніпропетровській області ДПП за адресою: м. Дніпро, вул. Лобачевського, біля буд. 9 був зупинений транспортний засіб марки «Opel» моделі «OMEGA» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки. Також при перевірці вузлів та агрегатів транспортного засобу встановлено ознаки підробки VIN-коду.

За даними фактами були розпочаті кримінальні провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, які 24.06.2024 постановою прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра об`єднані в одне провадження за № 00000315.

21.06.2024 дізнавачем був проведений огляду, під час якого вилучено транспортний засіб «Opel» моделі «OMEGA» державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , які визнані речовими доказами.

Дізнавач вважає, що вилучені речі і документи містять відомості, які мають значення для досудового розслідування, зокрема, зберегли його сліди.

Отже, з метою збереження речових доказів та проведення експертиз дізнавач просить відповідно до ст. 170 КПК України накласти арешт на вилучені речі.

Поряд із цим дізнавач у своєму клопотанні також зазначив, що оскільки вилучені речі і документи належать третій особі, то з клопотанням про арешт майна має право звернутися відповідно до статті 64-2 КПК України лише прокурор.

Ознайомившись із клопотанням дізнавача про арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання підлягає поверненню виходячи з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною другою статті 171 КПК України встановлені вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна.

Зокрема, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету арешту відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Подане дізнавачем клопотання про арешт майна вимогам закону не відповідає, оскільки у клопотанні не наведено конкретних ризиків щодо майна, на яке слідчий просить накласти арешт, лише вказується на необхідність недопущення подальшого протиправного використання, що суперечить засадам кримінального провадження.

Однак клопотання не містить зазначення та обґрунтування жодних ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, відповідно до підстав арешту, визначених у статті 170 КПК України.

Крім того, звернувшись із клопотанням про арешт майна, сам дізнавач посилався на те, що відповідно до статті 64-2 КПК України правом звернутися із цим клопотанням наділений лише прокурор.

З огляду на це слідчий суддя зазначає, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, до слідчого судді, суду має право звернутися як прокурор, так слідчий за погодженням з прокурором.

Водночас за змістом ч. 2 ст. 64-2 КПК України права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

При цьому третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи (ч. 1 ст. 64-2 КПК України).

Отже, стаття 64-2 КПК України передбачає, що лише з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна особи, така особа набуває статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

В даному випадку дізнавач, посилавшись на те, що клопотання про арешт майна особи, яка не має у кримінальному провадженні статусу підозрюваного, обвинуваченого або засудженого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, подається виключно прокурором, сам звернувся з таким клопотанням, що свідчить про недотримання вимог статті 64-2, 171 КПК України.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, клопотання про арешт майна необхідно повернути прокурору для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин з часу отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 172 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Лівобережної окружної прокурати міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 00000315 від 21.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 290, ч. 4 ст. 358 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин з часу отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7