Справа № 561/768/24
Провадження № 1-кс/561/223/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ? ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 (дистанційно),

його захисника ? адвоката ? ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне в режимі відеоконференції погоджене з прокурором клопотання старшої слідчої СВ ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000089 від 14 травня 2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2024 року слідча за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні виконувачем обов`язки начальника Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним клопотанням, у якому просить продовжити строк тримання під вартою до 15 серпня 2024 року.

З матеріалів клопотання та провадження вбачається, що ОСОБА_5 інкримінується умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (ч. 1 ст. 115 КК України), а саме те, що 13 травня 2024 року близько 23:30 год ОСОБА_5 в кімнаті житлового будинку що на АДРЕСА_1 , під час спільного вживання алкогольних напоїв, та в ході виниклої сварки умисно наніс ОСОБА_7 не менше десяти ударів руками по обличчю, голові та тулубу, та не менше одного удару дерев`яною палкою по голові, від яких ОСОБА_7 помер.

В обґрунтування клопотання слідча покликається на продовження існування обґрунтованої підозри, наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини просила клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили обрати домашній арешт.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 15 травня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі.

Ухвалою слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 15 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

10 липня 2024 року керівником Вараської окружної прокуратури ОСОБА_9 продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися, та виправдовують подальше тримання ОСОБА_10 під вартою.

На переконання слідчого судді ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, розуміючи реальність і невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. І хоч тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки судом будуть братися до уваги лише показання, дані ними лише під час судового розгляду і є всі підстави вважати, що у випадку застосування до останнього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_5 буде чинити тиск на родичів загиблого та свідків, оскільки проживають в одному населеному пункті, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою схилити їх до зміни показів або до дачі неправдивих показів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтована підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом огляду місця події від 14 травня 2024 року, показами підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом обшуку від 14 травня 2024 року, протоколом огляду трупа, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 14 травня 2024 року, показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , лікарським свідоцтвом про смерть № 121 ОСОБА_7 , іншим матеріалами в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідча, звертаючись з цим клопотанням, та прокурор при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжкого (ч. 1 ст. 115 КК України) злочину, наявність достатніх даних вважати, що продовжують існувати ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, як і довели, що застосування більш м`яких запобіжних заходів (особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт) не зможуть забезпечити запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності доведених прокурором ризиків визначених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, його вік та задовільний стан здоров`я, відсутність соціальних зв`язків, сімейний та майновий стан, відсутність судимостей. Інших характеризуючих ОСОБА_5 даних судом не здобуто.

З урахуванням особи підозрюваного, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, ризики на які посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (Шістдесят) днів.

У відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, що спричинив загибель людини, відтак слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

Керуючись ст. 176-178, 184, 193-197, 205, 309, 395 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строк тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, строком до 15 серпня 2024 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 21:00 год 15 серпня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1