Справа № 169/852/21
Провадження № 1-кп/169/11/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Васютинці Чорнобаївського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, з професійно-технічною освітою, одружений, є громадянином України, особою з інвалідністю ІІ групи, учасником бойових дій, раніше несудимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами третьою, четвертою статті 358 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в липні 2021 року (точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), маючи злочинний умисел, направлений на підроблення на своє ім`я посвідчення водія, яке видається установою, перебуваючи у місті Бориспіль Київської області (точна адреса під час досудового розслідування не встановлена), вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, з якою за попередньою змовою в групі заздалегідь домовився про виготовлення за обумовленою ціною посвідчення водія, яке надає йому право керування транспортними засобами.

При цьому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, та те, що вказаний документ буде підроблений, передав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої паспортні дані, номер ідентифікаційного коду платника податків, фотокартку, які були використані під час виготовлення підробленого посвідчення водія.

У подальшому в липні 2021 року ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою в групі з невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від останнього підроблене на своє ім`я посвідчення водія категорії «В», яке є документом, що видається установою, з метою його подальшого використання для можливості керування транспортними засобами.

Крім того, ОСОБА_4 04 листопада 2021 року близько 17 години 39 хвилин, маючи при собі завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , перебуваючи на автодорозі по АДРЕСА_3 , з метою підтвердження своєї особи передав працівнику поліції для перевірки завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 27 липня 2021 року, яке згідно з висновком технічної експертизи документів № СЕ-19/103-21/9545-ДД не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленого зразка аналогічних видів бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, оскільки виготовлене не у відповідності до вимог, які пред`являються до документів такого виду, чим використав завідомо підроблений документ.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і показав, що в липні 2021 року у місті Бориспіль Київської області домовився про виготовлення на своє ім`я посвідчення водія з невідомою йому особою, якій передав свої паспортні дані, номер ідентифікаційного коду платника податків та фотокартку. Навчання для отримання посвідчення водія не проходив. В кінці липня 2021 року отримав посвідчення водія категорії «В». У листопаді 2021 року керував автомобілем в селищі Турійськ Ковельського району, його зупинили поліцейські і він надав їм для перевірки підроблене посвідчення водія. За результатом перевірки поліцейський встановив, що посвідчення водія у базах не значиться і є підробленим. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Наведені вище показання обвинуваченого є детальними, чіткими та послідовними і цілком узгоджуються з фактичними обставинами справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, та роз`яснено їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду немає жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, судом за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у підробленні з метою використання посвідчення водія, що видається установою і надає право керування транспортними засобами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України.

Також суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, і кваліфікує такі його дії як використання завідомо підробленого документа.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу учасники судового провадження не заявляли.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи із мети кримінального покарання й принципів справедливості, законності, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та відомостям про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких є нетяжким злочином, а друге кримінальним проступком, особу винного, який є особою молодого віку, не працює, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є учасником бойових дій та особою з інвалідністю ІІ групи, яку отримав внаслідок поранення під час виконання бойових завдань по захисту України від збройної агресії російської федерації.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

З урахуванням наведеного вище та виходячи із необхідності й достатності покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі, за частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу в межах санкцій зазначених статей кримінального закону із застосуванням положень статті 70 Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Водночас, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також інші наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе і без відбування покарання, а тому на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільняє обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням та з покладенням на нього передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України обов`язків.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, на підставі положень статті 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 08 листопада 2021 року, відповідно до вимог частини четвертої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України слід скасувати.

Керуючись статтями 368, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами третьою, четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання

за частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 8054 27 липня 2021 року на ім`я ОСОБА_4 , екзаменаційну картку водія на ім`я ОСОБА_4 , видану Товариством з обмеженою відповідальністю «Макарівська автошкола», свідоцтво про проходження підготовки за програмою «Підготовка водіїв категорії В» серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , видане Товариством з обмеженою відповідальністю «Макарівська автошкола», залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2021 року на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 8054 27 липня 2021 року на ім`я ОСОБА_4 , екзаменаційну картку водія на ім`я ОСОБА_4 , видану Товариством з обмеженою відповідальністю «Макарівська автошкола», свідоцтво про проходження підготовки за програмою «Підготовка водіїв категорії В» серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , видане Товариством з обмеженою відповідальністю «Макарівська автошкола», скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1372 (одна тисяча сімдесят дві) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий