Справа № 303/2947/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР 07.02.2023 за №0000176 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше судимого за вироком Мукачівського міськрайонного суду від 27.02.2023 за ч. 2 ст. 15-ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, звільненого від відбування покарання строком на два роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

з боку сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

інших учасників: потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , за попередньою змовою з особою матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 13 години. 00 хвилин 07 лютого 2023 року, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який відповідно до Указу Президента України №2738-ІХ від 16.11.2022 продовжено, через незачинені двері увійшли до кімнати АДРЕСА_2 де помітили потерпілого ОСОБА_6 , який спав на ліжку та мав у внутрішній кишені своєї куртки гаманець чорного кольору з грошовими коштами в розмірі 5500,00 гривень, і в цей час у ОСОБА_3 та в особи матеріали відносно якого матеріали виділено в окреме провадження, виник злочинний умисел на викрадення чужого майна від потерпілого ОСОБА_6 .

Переслідуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_3 згідно попередньої домовленості, на вчинення злочину, будучи в середині кімнати АДРЕСА_2 повинен був спостерігати та забезпечувати можливість безперешкодного здійснення викрадення чужого майна, прихованості дій особи матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, а також з метою створення умов для безперешкодного залишення місця злочину після викрадення майна.

Тим часом, особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, переслідуючи єдиний умисел з ОСОБА_3 підійшов з боку до ліжка, на якому спав потерпілий ОСОБА_7 та мав намір таємно викрасти із внутрішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_7 гаманець чорного кольору із грошовими коштами в середині, однак при вчиненні даних дій, потерпілий ОСОБА_7 прокинувся, та особа матеріали відносно якого виділено в окреме провадження продовжуючи реалізовувати свій умисел на викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар рукою, зжатою в кулак в область ока потерпілого ОСОБА_7 , чим самим, дезорієнтував його та завдав йому фізичного болю, а ОСОБА_3 у цей час, усвідомлюючи, що їхні дії викриті, схопив потерпілого ОСОБА_7 за ноги та тримав їх, щоб останній не чинив супротиву та не завадив особі матеріали відносно якого виділено в окреме провадження вчиняти протиправні дії. Надалі, особа матеріали відносно якого виділено в окреме провадження своєю рукою вирвав із внутрішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_7 його гаманець чорного кольору із грошовими коштами в сумі 5500,00 гривень, після чого разом із ОСОБА_3 вибіг з кімнати, покинувши місце вчинення злочину. Вказаними злочинними діями особа матеріали відносно якого виділено в окреме провадження за попередньою змовою з ОСОБА_3 завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 5500,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в суді заперечив причетність до нападу, щодо обставин кримінального правопорушення надав наступні пояснення.

Вранці близько 9 год. 30 хв., разом із ОСОБА_8 , будучи мешканцями гуртожитку по АДРЕСА_3 , зайшли до кімнати АДРЕСА_4 даного гуртожитку, де проживав ОСОБА_9 , та в якій на той час знаходився також і потерпілий ОСОБА_10 . Під час спільного застілля, як показав ОСОБА_3 , на прохання ОСОБА_8 , за надані останньому ОСОБА_10 грошові кошти, ним два рази було придбано по пляшці горілки, що були спільно розпиті та цигарки.

По закінченню вживання алкоголю, зі слів обвинуваченого, він попрямував відпочивати до своєї кімнати №510, ОСОБА_8 також покинув кімнату ОСОБА_9 . Через деякий час, знову зустрівшись в коридорі гуртожитку з ОСОБА_8 , разом із останнім в чергове попрямували до кімнати ОСОБА_9 , з ціллю продовжити вживання алкоголю. Однак, зайшовши всередину кімнати, ОСОБА_8 несподівано накинувся на ОСОБА_10 , який спав, та завалившись на нього зверху, після того, як останній проснувся, вдарив його кулаком та заволодів гаманцем.

Після цього, вийшовши з кімнати та опинившись в блоці, ОСОБА_8 дістав грошові кошти з гаманця, та передавши останній йому, ОСОБА_3 , сказавши: «На, кинь до кімнати», що він і зробив.

Богуцький заперечив як наявність в нього домовленостей з ОСОБА_8 щодо заволодіння гаманцем ОСОБА_10 , так і безпосередню участь в застосуванні щодо останнього фізичної сили. Вказав, що перебуваючи в кімнаті під час нападу, стояв осторонь ліжка, на ноги ОСОБА_10 не сідав.

Незважаючи на не визнання ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, його вина підтверджується показами потерпілого, свідка та дослідженими в суді письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав, що навесні 2023 року (точний день не пам`ятає), він був гостем у свого давнього друга Коштури ОСОБА_9 , що мешкає в одній з кімнат на 3-му поверсі гуртожитку по АДРЕСА_5 , де в компанії з останнім, а також ще двома особами, в одному з яких впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 , та іншою особою чоловічої статті, віком до 30 років ( ОСОБА_8 ), під час застілля вживали алкогольні напої в кількості 2-х пляшок горілки, що були придбані на частину з грошових коштів (пенсійного нарахування), а саме на суму 500 грн., які ним, ОСОБА_10 , були вказаного дня отримані в загальному розмірі 6000 грн. По закінченню застілля, він разом із ОСОБА_9 ліг відпочивати, а ОСОБА_11 та ОСОБА_8 покинули кімнату.

Вранці наступного дня, відповідно до показань потерпілого, ОСОБА_11 та молодий чоловік ( ОСОБА_8 ), через незачинені на замок двері, проникли до згаданої кімнати та здійснили на нього напад, в ході якого обвинувачений ОСОБА_11 сів на ноги, а ОСОБА_8 , в свою чергу, на грудну клітину. Після його знерухомлення, зі слів ОСОБА_10 , ОСОБА_8 було нанесено один удар в область ока та вчинено дії щодо заволодіння, шляхом розщеплення рук, вітрівкою, яку він (потерпілий) притис до тіла. В подальшому, витягши портмоне, що знаходилося у внутрішньому кармані куртки, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 покинули кімнату. На обурливі слова ОСОБА_9 , що прокинувся від шуму, нападники повідомили про нібито вчинене ним, ОСОБА_10 , побиття певної особи.

Через деякий час ОСОБА_11 повернувся та кинув портмоне до кімнати. При огляді вмісту портмоне, зі слів потерпілого, ним було виявлено наявність в ньому документів, грошові кошти в сумі 5500 гривень були відсутні.

З пояснень потерпілого вбачається, що нападникам було відомо про наявність в портмоне грошових коштів, так як в їх присутності, ним, потерпілим, було надано 500 гривень для придбання горілки.

В ході додаткового допиту ОСОБА_6 повідомив, що в переддень нападу, зустрівшись близько 15 год. з ОСОБА_12 , разом з останнім вирушив на ринок, де придбали спиртні напої в кількості 2 пляшок горілки та закуску (ковбасу, сирки…). По здійсненню закупок, вирушили до місця проживання Коштури, гуртожитку по АДРЕСА_5 , де і відбулася застілля, до якого долучилися також ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Під час розпиття спиртних напоїв було придбано горілку, яка також була розпита.

В подальшому, зі слів потерпілого, по завершенню застілля близько 3-4 год. ранку наступного дня, коли компанія розійшлася, він разом із ОСОБА_12 залишилися в кімнаті та лягли відпочивати, розмістившись на одному ліжку. При цьому, ОСОБА_12 лежав на ліжку головою до вікна, а він, ОСОБА_6 , розмістився перпендикулярно, в ногах Коштури, напівсидячи, ноги звисали з ліжка.

Прокинувся потерпілий, відповідно до наданих ним показів, через декілька годин (точний час потерпілий не згадав), безпосередньо в результаті нападу ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . З пояснень ОСОБА_6 вбачається, що під час нападу, ОСОБА_11 сів йому на коліна, а ОСОБА_8 , розмістився в районі грудної клітини, та розпочав дії (розтискання рук) щодо заволодіння портмоне (гаманцем), який знаходився у внутрішньому кармані куртки. Після заволодіння гаманцем, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 покинули кімнату. Через деякий час ОСОБА_11 повернуся та кинув портмоне до кімнати, коштів в середині не було.

В подальшому, як показав потерпілий, він звернувся до Коштури, який під час нападу прокинувся від його криків, з проханням щоб той розібрався з хлопцями, які здійснили напад та які йому були відомі. Після цього, мешканцями (жінками) сусідніх кімнатах гуртожитку, було здійснено виклик працівників поліції.

Свідок ОСОБА_13 щодо обставин події надав наступні пояснення.

Так, зустрівшись обідньої пори з ОСОБА_14 , разом із останнім вирушив за місцем проживання, до гуртожитку по АДРЕСА_3 (кімната АДРЕСА_4 , де, під час застілля, було вжито 2 пляшки горілки, об`ємом по 0,5 л кожна.

В подальшому, зі слів свідка, коли вони відпочивали разом із ОСОБА_14 на ліжку, на якому останній знаходився ближче до стіни, а він, ОСОБА_15 , з його краю, до кімнати ввірвалися ОСОБА_11 та ОСОБА_8 ( ОСОБА_16 ), мешканці гуртожитку, які відразу накинулися на ОСОБА_17 . При цьому, як показав ОСОБА_13 , він чітко запам`ятав, що ОСОБА_18 при вчиненні нападу, навалився на ноги ОСОБА_19 , в область його колін, на що той, з огляду на наявну травму, відреагував больовим скриком: «Ноги, ноги….. Ти мені ноги порушив». Він, ОСОБА_13 , в свою чергу крикнув: « ОСОБА_16 , ОСОБА_16 , що ти робиш».

В подальшому, відповідно до пояснень ОСОБА_13 , заволодівши гаманцем ОСОБА_19 , нападники покинули кімнату. По проходженню певного часу ОСОБА_11 повернувся до кімнати та кинув порожній гаманець.

На підставі заяви ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення у якій останній повідомив про обставини вчинення злочину, що відображено також у рапорті помічника чергового Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_20 зафіксовано, що 07.02.2023 о 13 год. 25 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що, за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_21 увірвавшись до кімнати нанесли ОСОБА_6 тілесні ушкодження та відібрали грошові кошти, 07.02.2023 зареєстровано кримінальне провадження №0000176 (правова кваліфікація ч.4 ст.186 КК України) щодо відкритого викрадення 07.02.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_21 , з застосуванням насильства, належного ОСОБА_6 гаманця з наявними в ньому грошовими коштами в сумі 5500 гривень (Том І а.с.91-93).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 07.02.2023 було проведено, на підставі заяви дозволу ОСОБА_22 , огляд приміщення кімнати АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено: слід папілярного узору, гаманець чорного кольору, який постановою слідчого визнано речовим доказом (том І а.с.94-104).

Надані суду покази потерпілого та свідка щодо дій нападників під час нападу узгоджуються між собою ( ОСОБА_3 сів на ноги потерпілого, особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження вчиняв дії щодо заволодіння гаманцем потерпілого) та свідчать про попередню домовленість між нападниками щодо заволодіння грошовими коштами потерпілого та про узгодженість їх дій під час нападу, а відтак доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та спростовують покази обвинуваченого ОСОБА_3 щодо його непричетності до вчиненого нападу, а тому суд до показів обвинуваченого ставиться критично та вважає їх обраним способом захисту задля уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене суд оцінивши вищенаведені докази, які визнає належними та допустимими, в їх сукупності, прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб та вчинене в умовах воєнного стану.

Посилання захисника під час судових дебатів на ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2023 року у справі 722/594/22 є безпідставними так як остання жодних висновків про те, як саме має застосовуватися норма права не містить, при цьому після повернення даної справи колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, останньою дану справу, відповідно до ухвали від 26 вересня 2023 року, було передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, якою і було зроблено відповідний висновок, щодо застосування кваліфікуючої ознаки « вчинення злочину в умовах воєнного або надзвичайного стану», за яким, кримінальна відповідальність за вчинення певного кримінального правопорушення в умовах воєнного стану передбачена на території, на якій він введений.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку що, за умови введення воєнного стану (діяв на момент вчинення злочину та діє на час ухвалення вироку) на всій території України, дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - добровільне відшкодування завданої шкоди. При цьому суд виключає з обвинувачення щире каяття, як обставину, яка пом`якшує покарання так як обвинувачений на стадії судового розгляду вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та не розкаявся у вчиненому. Окрім цього суд виключає обставину, яка пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю злочину, як таку, що не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої обставини та враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий за вироком Мукачівського міськрайонного суду від 27.02.2023 за ч. 2 ст. 15-ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, звільнений від відбування покарання строком на два роки, на обліку у психіатра, фтизіатра, та нарколога не перебуває, позитивно характеризується, а тому приходить до висновку щодо відсутності підстав для застосування ст. 69 КК України, а відтак щодо призначення покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк визначений санкцією ч.4 ст.186 КК України.

При цьому вирок Мукачівського міськрайонного суду від 27.02.2023 за ч. 2 ст. 15-ч. 4 ст. 185 КК України за яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, зі звільненням від відбування покарання строком на два роки, необхідно виконувати самостійно, так як попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання зберігає свою законну силу, а даним вироком призначається покарання, яке необхідно відбувати реально, а відтак положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання з урахуванням попереднього вироку не застосовуються.

Даний висновок суду узгоджується із висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду викладеним у постанові від 15 лютого 2021 року (справа 760/26543/17).

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити за наслідками розгляду провадження відносно особи, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 07 (сім) років.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення - з 07.02.2023 до 06.04.2023.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду від 27.02.2023 за ч. 2 ст. 15-ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору

Суддя ОСОБА_1