Справа № 455/1204/24
Провадження № 1-кп/455/182/2024
ВИРОК

Іменем України

28 червня 2024 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 01.03.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, пенсіонера, одруженого, невійськовозобов`язаного, судимості не має, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

за участю: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 , представника Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_5 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого дозволу на користування ділянкою надр, діючи умисно, всупереч до вимог законодавства, а саме: ст.13 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 19 Кодексу України про надра, п.4 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 року, Порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 557 від 12.07.2005 року, тобто, не маючи дозвільних документів на проведення руслорегулюючих робіт та видобування корисних копалин, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення 30.12.2023 року, близько 15:00 години приїхав на берег річки Дністер, що в адміністративних межах с.Стрілки Самбірського району Львівської області, умисно, із застосуванням лопати, шляхом зняття верхнього шару грунту, видобув та завантажив на незареєстрований транспортний засіб кустарного виробництва (дигу), фактичним власником якої є ОСОБА_6 , піщано-гравійну суміш в кількості 2 куб.м, яка відповідно до Переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 року відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, видобування яких без відповідних документів заборонено, чим заподіяв шкоду державі в особі Стрілківської сільської ради Самбірського району на суму 2251,00 гривню, після чого намагався її перевезти, проте через несправність транспортного засобу, був змушений його залишити із навантаженою піщано-гравійною сумішшю на місці видобування.

В подальшому, 29.02.2024 року ОСОБА_3 при перевезенні піщано-гравійної суміші в АДРЕСА_1 було виявлено та зупинено працівниками відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Допитаний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а саме у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, визнав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним обставинам в обвинувальному акті, та пояснив, що повністю погоджується із обставинами, викладеними в обвинувальному акті, та оголошеному прокурором. Додатково пояснив, що він хотів підсипати дорогу. ОСОБА_7 не знав навіщо він взяв його дигу. У вчиненому щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.

З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого, як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушенняв при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь - яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вказане кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який з місця проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягався.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не знаходить.

Аналізуючи вимоги ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально - правові, відносно - визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.

А тому, при таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого слід обрати міру покарання, передбачену санкцією ч.2 ст.240 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 05.03.2024 року слід скасувати.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Витрат на залучення експерта немає. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.100, 174, 349, 368-371, 373-376, 468-470, 475 КПК України суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 05.03.2024 року на:

- транспортний засіб кустарного виробництва (дига), зеленого кольору без номерних знаків та документів, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 ;

- дві металеві лопати з дерев`яними ручками зі слідами піщано-гравійної суміші, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_3 ;

- піщано-гравійну суміш загальною кубомасою близько 2 м?.

Речові докази, а саме:

- зразки піщано-гравійної суміші з кузова транспортного засобу кустарного виробництва (диги), які поміщені в спецпакет 3493350 та з місця забору піщано-гравійної суміші, поміщені в спецпакет 3493349 , які здані в камеру зберігання речових доказів ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області - знищити;

-транспортний засіб кустарного виробництва (дига) зеленого кольору без номерних знаків та документів, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , який був взятий на зберігання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зберігається за адресою АДРЕСА_4 - повернути ОСОБА_6 ;

-дві металеві лопати з дерев`яними ручками зі слідами піщано-гравійної суміші, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_3 , які взяті на зберігання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зберігаються адресою АДРЕСА_4 - конфіскувати в дохід держави;

-піщано-гравійну суміш загальною кубомасою близько 2 м?, яка знаходиться на зберіганні в ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зберігається за адресою АДРЕСА_4 - повернути Стрілківській сільській раді Самбірського району Львівської області.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд протягом 30 днів з часу його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1