Справа № 396/155/24
Провадження № 1-в/396/43/24
УХВАЛА
04.07.2024 року м. Новоукраїнка Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого: ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4
розглядаючи в судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Новоукраїнка Кіровоградської області клопотання прокурора Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 про заміну засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю с. Бутани, Сокальського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду,-
В провадженні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області перебуває клопотання прокурора Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 про заміну засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду.
В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту. На час подання клопотання до суду вказаний вирок суду не виконано.
28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-ІХ від 23.08.2023. Внесені зміни до Кримінального кодексу України, серед іншого в частині виду покарання - арешту. Цим же Законом, розділ II «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу доповнено пунктом 23: «з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу». Таким чином, виникла необхідність у розгляді питання заміни призначеного судом покарання у вигляді арешту на інший вид покарання, а саме на пробаційний нагляд відносно засудженого ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що у зв`язку з тим, що відбулися зміни у законодавстві, а також враховуючи, що заміна покарання не поргіршує становища засудженого, подання підтримала та просила його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував, щодо заміни йому покарання у вигляді арешту на пробаційний нагляд.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту. Вирок суду набрав законної сили 29 лютого 2024 року.
Станом на 28 березня 2024 року невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_4 за вироком суду складає 1 (один) місяць арешту.
Станом на дату ухвалення вироку, 29.01.2024 року, санкція ч.1 ст. 309 КК України, серед іншого, передбачала призначення покарання у виді арешту.
Частинами першою та другою статті 60 КК України (у редакції до 28 березня 2024 року) було визначено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.
28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року (далі - Закон України №3342-ІХ), яким статтю 60 КК України викладено в новій редакції, а саме передбачено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців, при цьому арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.
Також Законом України № 3342-ІХ внесено зміни до санкцій статтей, зокрема ч.1 ст.309 КК України, яка у редакції станом на 28 березня 2024 року передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.
Отже, з 28 березня 2024 року покарання у виді арешту може застосовуватися лише до засуджених військовослужбовців та лише за окремі кримінальні правопорушення, санкцією яких передбачено такий вид покарання, як арешт.
Пунктом 3 частини першої статті 537 КПК України установлено, що під час виконання вироків місцевий суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.
Пунктом 20 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України (в редакції Закону України № 3342-ІХ) установлено, що органи, які виконують вироки судів, зобов`язані надавати судам необхідні матеріали щодо осіб, які відбувають покарання.
Разом з цим, пунктом 23 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України (в редакції Закону України № 3342-ІХ) передбачено з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.
Викладене вище свідчить, що невідбута частина покарання у виді арешту, призначена засудженому ОСОБА_4 вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2024 року, підлягає заміні на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України.
Статтею 72 КК України (в редакції станом на 28 березня 2024 року) встановлено співвідношення окремих покарань, зокрема пунктом другим частини першої даної статті визначено, що одному дню арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; в) два дні пробаційного нагляду.
Вирішуючи питання виду покарання, на яке засудженому має бути замінена невідбута частина покарання у виді арешту, суд враховує, що покарання у виді обмеження волі є більш суворим ніж арешт, у зв`язку з чим відповідно до статті 5 КК України заміна арешту на такий вид покарання не допускається.
Суд не вбачає підстав для заміни призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 на покарання у виді штрафу або виправних робіт оскільки на час розгляду подання доказів працевлаштування останнього суду не надано. Крім цього, приписи статті 72 КК України не передбачають співвідношення таких видів покарання як арешт та штраф, а, навпаки, частина третя статті 72 КК України вказує, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Тобто у даному випадку найбільш доцільною буде заміна покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду.
Таким чином, оскільки Закон України № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року поліпшує становище засудженого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що засудженому ОСОБА_4 необхідно замінити невідбуту частину покарання, призначеного вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2024 року, у виді арешту, яка станом на 28 березня 2024 року складає 1 (один) місяць, на покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) місяці, виходячи зі співвідношення вказаних видів покарань, визначеного пунктом 4 частини першої статті 72 КК України, відповідно до якої одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду, та максимального строку даного покарання, визначеного частиною четвертою статті 59-1 КК України.
Відповідно до ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
Крім того, положенням ст. 59-1 КК України встановлено, що суд покладає та може покласти на засудженого до пробаційного нагляду відповідні обов`язки, перелік яких є вичерпним.
За таких обставин, суд вважає, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 371, 372, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Клопотання прокурора Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 про заміну засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду - задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, призначеного вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 місяця арешту на покарання у виді 2 місяців пробаційного нагляду.
На підставі ст. 59-1 КК України встановити засудженому ОСОБА_4 , такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України та покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1