17.04.2024 Провадження по справі № 1-кп/940/98/24
Справа № 940/263/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000168 від 02.11.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Жашків Жашківського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця за призовом по мобілізації, гранатометник 1-го відділення охорони 3-го взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдат, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Так, 25.02.2022 року ОСОБА_4 , призваного на військову службу на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 51 від 27.02.2022 на посаду стрільця-санітара мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, який перебував у розпорядженні командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по особовому складу) № 101-РМ від 18.09.2023 призначено на посаду гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Однак, у порушення вищевказаних норм законодавства України, 02.11.2023 близько 20 години, солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив стати на злочинний шлях та вчинити кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 28.06.2022, видане на його ім`я підроблене, вирішив незаконно його використовувати.

3 метою виконання свого кримінально-протиправного умислу, ОСОБА_4 , 02.11.2023 о 20 годині, перебуваючи на узбіччі автодороги П`ятигори-Тайниця Білоцерківського району Київської області, поруч з автомобілем «Opel Vectra» реєстраційний номер « НОМЕР_4 », на вимогу працівників відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області надати документи, які посвідчують його особу, умисно, достовірно знаючи, що він не отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 28.06.2022, надав працівникам поліції вищевказаний завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 28.06.2022, тобто вчинив використання завідомо підробленого документа.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що дійсно 02.11.2023 року на автодорозі П`ятигори-Тайниця Білоцерківського району Київської області на вимогу працівників поліції надати документи, які посвідчують його особу, надав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор підтримав висунуте ОСОБА_4 державне обвинувачення у суді у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та розглядає кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІV. Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який є військовослужбовцем, не одружений, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як пом`якшуючу вину ОСОБА_4 обставиною, суд враховує, що ОСОБА_4 свою вину визнав та щиро кається у скоєному.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі статті 67 КК України, суд не встановив.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 349, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні, зокрема за проведення експертизи від 07.11.2023 року № СЕ-19/111-23/59598-ДД в сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривень 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_7