ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 278/4108/22

провадження № 51-5860км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

судового секретаря ОСОБА_4 ,

особи, провадження щодо

якої закрито ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2023 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 26 червня 2023 року в кримінальному провадженні № 0000272 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Житомира,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2023 рокуОСОБА_5 на підставі ч. 4 ст. 309 КК звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК, а кримінальне провадження закрито.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачувався у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу - канабісу, вагою 15, 972 г без мети збуту.

При перегляді цього рішення Житомирський апеляційний суд ухвалою від 26 червня 2023 року залишив його без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вказані судові рішення через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що місцевий суд безпідставно звільнив ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК з огляду на те, що останньому не було встановлено діагнозу «наркоманія», який є обов`язковим для застосування вказаної норми.

Також вказує, що апеляційний суд не перевірив доводів, які були викладені в апеляційній скарзі сторони обвинувачення, не надав їм належної оцінки і не навів обґрунтованих мотивів у своєму рішенні.

Позиція учасників в суді касаційної інстанції

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги касаційної скарги.

ОСОБА_5 та його захисник просили відмовити у задоволенні касаційної скарги і залишити судові рішення без зміни.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

При перевірці доводів, наведених у касаційній скарзі, Верховний Суд виходить із фактичних обставин, установлених місцевим та апеляційним судами.

Орган досудового розслідування обвинувачував ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК.

Положеннями ч. 4 ст. 309 КК визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів провадження слідує, що в суді першої інстанції захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок на підставі ч. 4 ст. 309 КК.

До свого клопотання захисник долучив довідку КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 06 січня 2023 року № 129, згідно якої ОСОБА_5 з 28 грудня 2022 року по 06 січня 2023 року проходив у цій установі повний курс добровільного стаціонарного лікування з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, вживання зі шкідливими наслідками».

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Враховуючи наведене, місцевий суд ухвалив рішення про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК і закрив кримінальне провадження.

Не погодившись із вказаним рішенням сторона обвинувачення оскаржила його в апеляційному порядку.

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, доводи якої є аналогічними тим, що викладені ним в касаційній скарзі, погодився з правильністю рішення місцевого суду та навів у своїй ухвалі відповідні мотиви чому він дійшов такого висновку.

При цьому апеляційний суд, спростовуючи доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_5 не було встановлено діагнозу «Наркоманія» послався на відповідь директора КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 11 квітня 2023 року №1667, у якій останній роз`яснив, що відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» наркоманія - це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною. Враховуючи наявність залежності від канабіноїдів у ОСОБА_9 встановлений йому лікарями діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, вживання зі шкідливими наслідками» відноситься до терміну «Наркоманія».

З огляду на це, доводи прокурора про безпідставність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК не є прийнятними.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 листопада 2021 року у справі № 357/11205/19 (провадження № 51-2776кмо21) особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК. Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії. Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення за своїм змістом відповідають вимогам статей 370, 372, 419 КПК і є законними та обґрунтованими.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які би були підставами для скасування судових рішень, під час розгляду кримінального провадження в суді касаційної інстанції не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокуроразалишити без задоволення, а ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2023 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 26 червня 2023 року щодо ОСОБА_5 без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3