ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5725/23

Номер провадження 1-кп/495/163/2024

04 березня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000252 від 07 березня 2023, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бритівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України,українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та проживаює за адресою: АДРЕСА_1 .

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

потерпіла- ОСОБА_5

представник потерпілої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, при наступних обставинах:

06 березня 2023 року, приблизно о 12 годині, у денний час доби, без опадів, при сухому дорожньому покритті, обвинувачений ОСОБА_3 маючи стаж водіння автомобілем з січня 2022 року, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Mercedes-Benz E320» з номером кузова НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , рухаючись по АДРЕСА_2 , в порушення вимог п. 13.1, п. 13.3 «Правил дорожнього руху» України, згідно яких:

- п. 13.1 - «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»,

- п. 13.3 - «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху»,

маючи реальну та об`єктивну можливість стежити за дорожньою обстановкою, діючи з необережності та проявляючи злочинну самовпевненість, не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, під час обгону, випередження велосипеду що рухається біля правого краю проїзної частини в попутному напрямку, слід було належним чином оцінити дорожню обстановку як небезпечну, допустив злочинну недбалість, тобто легковажно розраховував на свої вміння та досвід водіння автомобілем, недостатньо оцінив значення своїх дій, почав обгін, випередження велосипеду марки «Author» під керуванням потерпілої ОСОБА_5 , не впевнився що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху, не обрав безпечний боковий інтервал, в результаті чого допустив наїзд правим дзеркалом керованого ним автомобілем марки «Mercedes-Benz E320» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , на велосипедистку-потерпілу ОСОБА_5 , та поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 отримала наступні тілесні ушкодження: ЗЧМТ, струс головного мозку, підшкірна гематома лобно-скроневої ділянки зліва, часткове пошкодження акроміально-ключичної, та клювоподібно-ключичної зв`язок зліва, забій м`яких тканин грудної клітини зліва, закритий перелом заднього відрізка ІІ ребра зліва.Ушкодження у вигляді струсу головного мозку є найбільш легкою формою черепно-мозкової травми, яка характеризується нетривалими функціональними порушеннями, які нормалізуються на першому, другому та іноді третьому тижні, та при своєму звичайному перебігу не потребує лікування терміну, що перевищує 21 день, та відповідно до п. п. 2.32, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.Ушкодження у вигляді: пошкодження акроміально-ключичної, та клювоподібно-ключичної зв`язок зліва, закритого перелому заднього відрізка ІІ ребра зліва, не були небезпечними в момент спричинення, але викликали тривалий розлад здоров`я, строком більше трьох тижнів (21 дня), тому відповідно до п. п. 2.2.1 а), б), в), 2.2.2, 2.2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості.

Допущені обвинуваченим ОСОБА_3 порушення вимог

п. 13.1, п. 13.3 «Правил дорожнього руху» України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом та потерпілої та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 , свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю та пояснив суду ,що дійсно, він 06 березня 2023 року, приблизно о 12 годині, керував технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Mercedes-Benz E320» з номером кузова НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , рухаючись по АДРЕСА_2 , почав обгін велосипеда під час якого правим дзеркалом керованого ним автомобілем марки «Mercedes-Benz E320» зачепив велосипедистку-потерпілу ОСОБА_5 , але він фактично не почув цього та поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, та після того як йому подзвонили він повернувся на місце ДТП де дізнався про те, що він зачепив потерпілу внаслідк чого вона отримала тілесні ушкодження. В скоєному щиро розкаявся. Цивільний позов в частині вішкодування майнової шкоди він визнає повністю , в частині відшкодування моральної школи - частково в розмірі майнової шкоди, оскільки він не працевлаштований та не має постійного заробітку,який би надавав можливість сплачувати відшкодуваня майнової шкоди в більшому розмірі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що дійсно при обсавинах, вказаних в обвинувальному акті з вини обвинуваченого сталося ДТП внаслідок якої вона отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження,на лікування яких вона витратила значний час та грошові кошти, перенесла моральні страждання. Цивільний позов підтримала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочини. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України ,тобто порушення правил дорожнього руху особою,яка керує транспортним засобом що заподіяли потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні .

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо , не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований,але займається суспільно-корисною працею шляхом роботи за строковими трудовими договороми без їх офіційного оформлення ,його вік та стан здоров`я , те що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, вчинив кримінальне правопорушення,яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений є не судимою особою, має постійне місце мешкання, посередньо характеризується, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції статті,за якою кваліфіковані його дїі та звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін , передбачений ст.ст. 75,76 КК України. При цьому суд не може погодитися з пропонованою стороною обвинувачення мірою покарання у вигляді штрафу , оскільки в судовому засіданні встановлено що обвинувачений офіційно не працевлаштований, постійного джерела існування не має та не зможе належним чином сплатити суму штрафу,до того ж це ускладнить виконання ним обов*язків цивільного відповідача по сплаті потерпілй заподіяної ним майнової та моральної шкоди.

Судові витрати по справі -витрати по проведенню судово- автотехнічнихх експертиз в розмірі 5735 гривень 52 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Цивільний позов по кримінальному провадженню який заявлений потерпілою ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягаючим частковому задоволенню,з наступних підстав:

Потерпілою ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 11 180 гривень які вона понесла на придбання ліків та медікаментів під час лікування внаслідок отримання нею середнього ступенятяжкості тілесних ушкоджень. Оскільки вищевказані витрати потерпіла понесла внасідок винних злочинних дій обвинуваченого ,який повністю визнав суму відшкодування майнової шкоди, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 як відшкодування майнової шкоди 11 180 гривень.

В частині відшкодування моральної шкоди позов потерпілої підлягає частковому задоволенню в розмірі 25 000 гривень так як внаслідок вчинення у відношенні неї кримінального правопорушення та заподіяння середнього ступеня тілесних ушкоджень потерпіла понесла значні фізичні та моральні страждання, вимушену тривалий час проходити стаціонарне та амбулаторне лікування, понесла певні побутові та фізичні незручності, вона була позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, були порушені її життєві зв*язки та умови побуту,вона була вимушена докладати додаткові зусилля для організації свого життя та побуту. Разом з тим, заявлена потерпілою сума відшкодування моральної шкоди-100 000 гривень є надмірно значною та не відповідає моральним стражданням, пережитим потерпілою, та з урахуваям принципів розумності та достатності суд вважає за необхідне визначити суму відшкодування моральної шкоди саме 25 000 гривень.

Речовий доказ по справі- автомобіль "MERCEDES- BENZ E-320" реєстраційний номер НОМЕР_2 який визнаний речовим доказом по справі згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 07 березня 2023 року, відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 березня 2023 року на нього накладений арешт шляхом заборони відчудження та відповідно до постанови слідчого Білгород -Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 17.03.2023 року він повернути власникові- ОСОБА_7 , слід залишити власнику за належністю, знявши арешт у вигляді заборони відчудження,з вказаного транспортного засобі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності суд вважає за доцільне не обирати.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 3-х років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" в в Одеській області.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 як відшкодування майнової шкоди 11 180 гривень, як відшкодування моральної шкоди 25 000 гривень. В решті позовних вимог ОСОБА_5 -відмовити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 витрати по проведенню судово-товарозначих експертиз в розмірі 5735 гривень 52 коп.

Речовий доказ по справі- автомобіль "MERCEDES- BENZ E-320" реєстраційний номер НОМЕР_2 який визнаний речовим доказом по справі згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 07 березня 2023 року, відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 березня 2023 року на нього накладений арешт шляхом заборони відчудження та відповідно до постанови слідчого Білгород -Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 17.03.2023 року він повернути власникові ОСОБА_7 - залишити власнику за належністю, знявши арешт у вигляді звборони відчудження,з вказаного транспортного засобі.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1