Єдиний унікальний номер справи 172/147/23
Провадження № 1-кп/185/221/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглядаючи в судовому засіданні в період воєнного стану в залі суду м.Павлограда кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.396 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.194 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (дистанційно),

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим на 60 днів, у зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу спливає, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченим не відпали: останнім пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого, тяжкого та нетяжкого злочинах, під загрозою можливого покарання обвинувачені можуть переховуватись від суду, знаходячись на свободі можуть перешкоджати кримінальному провадженню, наявний ризик вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень. Інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив вирішити питання про запобіжний захід на розсуд суду, його захисник заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність прокурором ризиків, просив застосувати стосовно підзахисного домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора про продовження застосованого запобіжного заходу, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт або особисте зобов`язання.

З`ясувавши думку сторін, дослідивши наявні матеріали провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спливає 16.05.2024 року, завершити розгляд кримінального провадження до вказаної дати неможливо.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

Наявними в матеріалах кримінального провадження доказами встановлено, що ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у скоєнні нетяжкого та тяжкого злочинах, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого та тяжкого злочинах, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування перебував у розшуку. Тобто зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинувачених від суду продовжує існувати, оскільки під загрозою можливого покарання обвинувачені можуть ухилитись від правосуддя.

Наявність непогашених судимостей у обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджує ймовірність схильності цього обвинуваченого до вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вчинення декількох кримінальних правопорушень та наявність випадку притягнення до кримінальної відповідальності, за яким судимість вже погашена, у обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджує ймовірність вчинення цим обвинуваченим нового кримінального правопорушення.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку сторін, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором доведено, що обвинувачені представляють ризики рецидиву і втечі, а зазначені фактичні обставини та дані характеристики їх осіб суд вважає такими, що не стримуватимуть обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від порушення покладених на них процесуальних обов`язків, спроби перешкоджати кримінальному провадженню, тому є підстави для продовження відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.194 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України - є тяжким злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, майновий стан обвинуваченого та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім цього, суд, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Суд не визначає розмір застави обвинуваченому ОСОБА_6 , як альтернативний запобіжний захід, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_10 задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , кожному окремо, у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» - продовжити до 07 липня 2024 року, включно.

Визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 в сумі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

В задоволені клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим відмовити.

Строк дії ухвали - до 07 липня 2024 року, включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захисникам, обвинуваченим, начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3