Провадження №1-кп/761/2312/2024
В И Р О К

іменем України

20 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, із середньою освітою, тимчасово не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні доньку 2015 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше тричі притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме постановами Шевченківського районного суду міста Києва від 21.11.2022, 08.06.2023 та за ч.1 ст. 173-2 КУпАП постановою Шевченківського районного суду міста Києва, які набрали законної сили, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 , 12 червня 2023 року близько 13:30 години, перебуваючи за адресою їх спільного місця проживання: АДРЕСА_1 , діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинила психологічне насильство, що виразилось у висловлюванні нецензурної лайки до ОСОБА_5 , вчинення морального та психологічного тиску, принижувала гідність, погрожувала застосуванням фізичної сили, що спричинило наявні зміни в психоемоційному стані потерпілої (переживання страху за своє життя та здоров`я, за стан родинного майна; насторогу з тривожним очікуванням нових скандалів, підвищений рівень тривоги, емоційну напругу), які мають ситуаційний характер та погіршують якість поточного життя.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснила суду, що в 2022-2023 неї періодично виникали конфлікти з її матір`ю ОСОБА_5 . Під час вказаних конфліктів вона, ОСОБА_4 , дійсно висловлювалась нецензурною лайкою та погрожувала фізичним насильством. З приводу ситуації, що мала місце 12.06.2023 р., вона пояснила, що разом із своїм чоловіком вживала алкогольні напої. У сусідній кімнаті алкогольні напої вживала її мати зі своїм співмешканцем. На фоні даної ситуації у них виник словесний конфлікт. У вчиненому вона розкаюється та просить вибачення у матері.

Покази обвинуваченої ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинувачену як особу.

Аналізуючи в сукупності перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , а її дії вірно кваліфікованими за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства стосовно особи з якою винна перебуває в сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_4 , а саме те, що остання не перебуває під наглядом лікаря-нарколога та психіатра, є раніше не судимою особою, має на утримання малолітню дитину.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції статті 126-1 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Однак, беручи до уваги, те, що ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, має на утриманні малолітню дитину, щиро розкаялась у вчиненому та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання повних та достовірних показів, суд вважає за необхідне звільнити її від відбування призначеного судом основного покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, вважаючи можливим її виправлення без реального відбування покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі і запобіжний захід стосовно обвинуваченої, в рамках кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів, слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126-1 КК України, ст. 128, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-постанову Шевченківського районного суду м. Києва №3/761/4744/2023 від 19.07.2023, постанову №3/761/2213/2023 від 21.03.2023, постанову №3/761/4000/2023 від 16.06.2023, постанову №3/761/6916/2022 від 21.11.2022, постанову №3/761/4236/2023 від 08.06.2023, постанову №3/761/7189/2022 від 27.10.2022, Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 456449 на одному аркуші від 26.09.2022, Протокол про адміністративне правопорушенням серії ВАБ № 456330 на одному аркуші від 26.09.2022, Протокол про адміністративне правопорушенням серії ВАВ № 494995 на одному аркуші від 11.06.2023; Протокол про адміністративне правопорушенням серії ВАВ № 494739 на одному аркуші від 20.05.2023; Протокол про адміністративне правопорушенням серії ВАВ № 493520 на одному аркуші від 18.02.2023, які зберігаються судом у матеріалах кримінального провадження, після вступу вироку в законну силу, - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя