Справа № 401/408/24
Провадження № 1-кс/401/121/24
19 лютого 2024 року слідчий суддя ОСОБА_4 заявив самовідвід від розгляду вищевказаного клопотання з підстав п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України. Доводи заяви ґрунтуються на тому, що підозрюваний ОСОБА_5 є його другом, а його дружина є хрещеною матір`ю доньки ОСОБА_5 , тому відповідно будь яке рішення за наслідками розгляду вказаного клопотання може викликати сумній у його неупередженості. (а.с. 16)
В судовому засіданні прокурор визнав обґрунтованою заяву слідчого судді про самовідвід та вбачає підстави для її задоволення. Крім іншого зауважив, що наразі здійснюється досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні і жодній особі підозра не оголошена. ОСОБА_5 має статус особи, у якої вилучено заборонені знаряддя лову.
ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що є другом слідчого судді ОСОБА_4 , а дружина судді доводиться хрещеною матір`ю його доньки, в зв`язку з чим він не заперечував щодо можливості задоволення заяви слідчого судді про самовідвід.
Слідчий суддя ОСОБА_4 правом надати додаткові пояснення з приводу заявленого самовідводу не скористався.
Вислухавши позицію учасників судового засідання, перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
П. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.
Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.
У разі, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.
Зважаючи на викладене, заява слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід визнається обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81КПК України, слідчий суддя, -
Справу за клопотанням про арешт майна передати на розгляд іншому слідчому судді в порядку, встановленому ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1