УХВАЛА

12 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 203/4594/23

провадження № 51-1939ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ? ОСОБА_5 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2024 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК), даний перелік є вичерпним.

Верховний Суд звертає увагу, що, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при ухваленні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суть доводів скаржника зводиться до того, що суди попередніх інстанцій всупереч вимогам ст. 65 Кримінального кодексу України (далі ? КК) не врахували повною мірою особу винуватого та пом`якшуючих покарання обставин і призначили явно несправедливе покарання, через суворість.

Однак, захисник не посилається, які фактичні дані, що були досліджені судом відповідно до приписів ч. 3 ст. 349 КПК, підтверджують наявність обставин передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК або, які порушення вимог КПК та КК було допущено судами.

Посилаючись на деякі фактичні дані, захисник не вказує, що вони були досліджені в судовому засіданні, як і не оспорює застосування судом процедури розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК.

Крім цього, прохальна частина касаційної скарги не відповідає повноваженням Верховного Суду, який відповідно до ст. 436 КПК за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

4) змінити судове рішення.

В порушення вимог вищезазначеного, захисник пропонує скасувати попередні рішення і ухвалити нове з призначенням іншого покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ? ОСОБА_5 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2024 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху та надати скаржнику 15 днів для усунення виявлених недоліків - з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3