Справа № 569/6460/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0002235 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

з участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 02 листопада 2021 року, близько 12 години 00 хвилин, у світлу пору доби, керуючи технічно справним автомобілем Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, рухаючись заднім ходом дворовою територією будинку АДРЕСА_2 , в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3 та підпункту а) пункту 2.9, пунктів 10.1 - та 10.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, не впевнився, що перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху це не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого задньою частиною транспортного засобу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка стояла позаду автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правої плечової кістки в верхній третині зі зміщенням, забою-осадненням обличчя, правого ліктевого суглобу, правого колінного суглобу, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_4 пунктів 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Тобто, ОСОБА_4 , визнається винним за ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення частково. Пояснив, що 02 листопада 2021 року, приїхав додому автомобілем Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Біля 12 години 00 хвилин, рухався заднім ходом дворовою територією будинку № 8 на вул. Макарова у м. Рівне, оскільки в дворі було багато машин і не було як розвернутись. Рухаючись заднім ходом не помітив потерпілу ОСОБА_7 і здійснив наїзд на неї. Вийшов з машини і запитав, як вона себе почуває та запропонував їй проїхати в лікарню, вона відмовилась. Попросила тільки зателефонувати до її дочки, що він і зробив з її телефону. Оскільки він поспішав, то залишив їй свій номер телефону та поїхав на роботу. Приблизно через 30 хвилин до нього зателефонували працівники поліції та попросили, щоб він повернувся на місце ДТП. Там його зустріли працівники поліції, які в тому числі, запропонували пройти медичне освідчення на стан сп`яніння. Він погодився на їхню пропозицію та пройшов таке освідчення. Потім разом з слідчим поїхали на штраф-майданчик. Після даної події до нього стали погано відноситись поліцейські, періодично зупиняли і пропонували проходити освідчення на стан наркотичного сп`яніння, яке не виявляло в нього ознак наркотичного сп`яніння.

Вказав, що сам факт порушення правил дорожнього руху, що призвело до нанесення тілесних ушкоджень потерпілій він визнає повністю. Не визнає тільки факт керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння. Вказав що наркотичні речовини він не вживав, як до вчинення ДТП, так і після. В стані наркотичного сп`яніння, 02 листопада 2021 року, не перебував.

Крім часткового визнання винуватості обвинуваченим, доказами його винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні є показання потерпілої, висновки експертиз та інші докази досліджені судом під час судового розгляду, а саме:

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 дала показання, що 02 листопада 2021 року, вийшла з першого під`їзду будинку № 8 на вул. Макарова у м. Рівне, щоб в дворі покормити голубів. Коли переходила дорогу відчула удар в спину від якого впала, все відбулось дуже швидко, так швидко, що вона нічого і не зрозуміла. Коли отямилась, то зрозуміла, що на неї наїхав автомобіль. Водій автомобіля підійшов до неї і запропонував проїхати в медичний заклад, але вона відмовилась. Водій поводив себе ввічливо, пропонував матеріальну допомогу, але вона попросила його, щоб він повідомив про цю подію її дочку. В послідуючому ОСОБА_4 повністю оплатив їй лікування та моральну шкоду. Просить його суворо не карати. Матеріальних та моральних претензій до нього вона не має.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 02.11.2021 року та схеми до нього, встановлено, що даним протоколом зафіксовано фактичне місце ДТП та дорожню обстановку місця ДТП (а.п. 11-18).

Згідно висновку експерта № 8061 від 26.11.2021 року транспортний засіб Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував у справному стані (а.п. 51-55).

Згідно висновку експерта № 9213/583-Е від 12.04.2022 року встановлено, що порушення ОСОБА_4 пунктів 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали (а.п. 63-65).

Згідно висновку експерта № 1237 від 17.12.2021 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості (а.п. 83-84).

Даними письмовими доказами повністю підтверджуються покази обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_7 стосовно місця, часу та обставин дорожньо-транспортної пригоди та підтверджується факт заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Доказами перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в стані наркотичного сп`яніння в момент дорожньо-транспортної пригоди з потерпілою ОСОБА_7 є наступне:

З дослідженого в судовому засіданні висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.11.2021 року судом встановлено, що ОСОБА_4 на час огляду, а саме 02.11.2021 року, в 13.36 год, перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.п. 72).

Судом також був досліджений акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 968 від 02.11.2021 року, в якому зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_4 (а.п. 76).

Суд оцінює дані докази, як належні та допустимі докази у кримінальному провадженні, оскільки вони оформлені у спосіб визначений діючим законодавством.

Допитана в судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_8 дала показання, що вона працює лікарем наркологом КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР. В своїх показах зазначила, що у ході медичного огляду ОСОБА_4 було встановлено, що він перебував у стані наркотичного сп`яніння, висновок про це був складений на підставі акту медичного огляду у якому зазначаються встановлені лікарем клінічні ознаки. У випадку виявлення клінічних ознак наркотичного сп`яніння, лікар-нарколог направляє особу відносно якої проводиться медичний огляд для проведення лабораторних досліджень, яке підтверджує або спростовує підозру на стан наркотичного сп`яніння. В даному випадку проведене лабораторне дослідження підтвердило наявність у сечі ОСОБА_4 наркотичного засобу. Вказала, що на момент огляду в неї було достатньо підстав вважати, що обвинувачений перебував у стані наркотичного сп`яніння. Нею було виявлено такі ознаки: ін`єкція склер (почервоніння очей), розширення зіниць, млява фото реакція на світло, поза Ромберга - дещо хиткий, пальце-носову пробу виконував нечітко. Дані ознаки були нею описані в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 968 від 02.11.2021 року.

«ФАА» відноситься до наркотичних речовин, що містить похідні стимулятори (амфетамін, метамфетамін). Складений акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 968 від 02.11.2021 року та медичний висновок від 02.11.2021 року підтримує повністю.

Допитана в судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_9 дала показання, що вона працює в лабораторії КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР та згідно посадових обов`язків проводить токсикологічні дослідження біологічного середовища. Дослідження біологічного середовища (сечі) ОСОБА_4 проводилось згідно призначення лікаря-нарколога, на підставі огляду обстежуваної особи та клінічної картини. Аналізуючи результати огляду, в даному випадку, лікар призначив дослідження на амфетамін та метанфетамін. Аналіз проводився методом тонкошарової хроматографії (ТШХ - тонкошарова хроматографія, ІХА - імуннохроматографічний аналіз). Проводиться екстракція сечі спеціальним розчином, сеча випаровується, а осад йде на хроматографічну розгонку. Візуалізація виявлення забороненої речовини проводиться візуально, спеціальними фарбниками - розчин нінгідрида в ацетоні, який дозволяє виявляти їх у вигляді плям фіолетового кольору. У ході токсикологічного дослідження сечі ОСОБА_4 було встановлено наявність в його сечі ФАА (феніл алкід аміни), тобто метамфетамін. Вказала, що такий наркотик тримається в сечі близько 24 годин.

Показами спеціалістів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтверджується правомірність проведення та відповідність нормативним документам здійснення токсикологічного дослідження біологічного середовища ОСОБА_4 зафіксованого в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 968 від 02.11.2021 року та у медичному висновоку від 02.11.2021 року.

В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не навели жодного переконливого доказу в обґрунтування своєї позиції, що ОСОБА_4 в день вчинення дорожньо-транспортної пригоди в стані наркотичного сп`яніння не перебував.

Таким чином, суд вважає, що твердження ОСОБА_4 , про те, що він день вчинення дорожньо-транспортної пригоди не перебував у стані наркотичного сп`яніння, є голослівними та такими, що спростовуються дослідженими доказами, тому суд їх розцінює як позицію захисту направлену на намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до переконання, що під час судового розгляду, поза розумним сумнівом, знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_4 порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не був судимий, характеризується позитивно, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне, повне відшкодування збитків потерпілій.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином суд при призначенні покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України не має права застосовувати положення ч. 1 ст. 75 КК України та звільняти засудженого від відбування покарання з випробуванням

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_4 декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, позицію потерпілої, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах мінімальної санкції передбаченої ч. 1 ст. 286-1 КК України із позбавлення права керування транспортними засобами, з відбування покарання у виправно-трудовій установі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 постійно з`являвся в судові засідання та не допускав неправомірної поведінки під час судового розгляду, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

По справі проведено ряд експертиз за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Термін відбування покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 7207,62 (сім тисяч двісті сім) гривень 62 копійок.

Зняти арешт на автомобіль Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 листопада 2021 року.

Речовий доказ - автомобіль Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1