Справа № 127/9677/24
Провадження № 1-кс/127/4149/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження №0000062 від 12.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно (земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0588), яке перебуває у приватній ОСОБА_5 ..

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, власник майна не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились (не викликалися), слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження №0000062 від 12.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчим зазначено, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000044 від 02.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 Кримінального кодексу України, встановлено, що невстановлені слідством особи шахрайським шляхом заволоділи земельними ділянками на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області на підставі рішення 34 сесії 7 скликання Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області від 16.10.2020 № 338 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатної передачі її у власність», рішення 35 сесії 7 скликання Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області від 22.10.2020 № 745 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатної передачі її у власність» та рішення 29 сесії 7 скликання Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області від 20.09.2019 № 500 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатної передачі її у власність», на підставі яких з комунальної власності Літинської селищної територіальної громади в особі Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області вибули земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0780, площею 2 га, :03:001:0588, площею 0,75, :01:000:0320, площею 2 га, :03:003:0082, площею 0,17 га.

Зокрема, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №369645199 від 13.03.2024 слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0588, площею 0,75 га, першочергово перебувала у приватній власності ОСОБА_6 . Відомості про реєстрацію права власності внесені до реєстру державним реєстратором Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_7 25.09.2019 на підставі наступних документів: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 500, видане 20.09.2019, видавник: Микулинецька сільська рада Літинського району Вінницької області; відомості з ДЗК, серія та номер: 13697321, виданий 25.09.2019, видавник: Державний земельний кадастр.

Однак, як встановлено органом досудового розслідування та підтверджується матеріалами клопотання, рішення Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області від 20.09.2019 №500 не стосується передачі у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0588.

Зі змісту вказаного рішення слідує, що останнє взагалі не стосується передачі у приватну власність земельних ділянок, останнє має назву «Про проведення у відповідність кодів класифікації доходів бюджету».

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0588 вибула з комунальної власності на підставі рішення Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області від 20.09.2019 №500, однак, як встановлено органом досудового розслідування таке рішення радою не приймалося.

В подальшому, вказана земельна ділянка, на підставі договору купівлі-продажу відчужена на користь ОСОБА_5 , який і є на даний час власником земельної ділянки.

Постановою слідчого від 13.03.2024 земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0588 визнано речовим доказом в межах даного кримінального провадження.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказана земельна ділянка була об`єктом кримінально протиправних дій, а відтак, відповідно до статті 98 КПК України, має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0588, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , необхідно накласти шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном будь-яким чином, однак без позбавлення права користування вказаним майном.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0588, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном будь-яким чином, однак без позбавлення права користування вказаним майном.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя