В И Р О К

іменем України

25 червня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 60000419 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Першотравневе Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, працює слюсарем в ТОВ "Зміїв-Арго", зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

22 липня 2023 року близько 21:00 години в с. Першотравневе Чугуївського району Харківської області, у дворі поблизу будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 , яка сиділа за столом. Під час зустрічі між ними, на ґрунті особистих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, наніс один удар правим кулаком в область лівого ока ОСОБА_4 , від чого остання втратила рівновагу та впала. Цими діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді проникаючого корнео-склерального поранення з випадінням оболонок лівого ока, гіфема лівого ока, що привели до розвитку грубих дистрофічних змін склоподібного тіла лівого ока, та легке тілесне ушкодження у вигляді ділянки травматичного набряку м`яких тканин в лівій навколо очній області.

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, однак стверджував, що потерпіла цього заслужила. У своїх показаннях обвинувачений повідомив, що ОСОБА_4 на той час проживала однією сім`єю з його батьком, який на цей час помер. Він вважав, що ОСОБА_4 неправильно себе поводить по відношенню до його батька, який, за станом здоров`я, потребував постійної турботи та догляду, а ОСОБА_4 такого догляду не надавала, а, навпаки, вживала разом з ним спиртні напої. Через це між ними неодноразово мали місце сварки. 22.07.2023 він йшов додому та у дворі будинку, в якому проживає, побачив ОСОБА_4 , яка сиділа за столом разом з його сусідкою, вони щось відзначали. Він підійшов до ОСОБА_4 та між ними знову виникла сварка, під час якої він правою рукою завдав одного удару ОСОБА_4 в область лівого ока. В процесі судового розгляду обвинувачений, спочатку стверджував, що удару завдав долонею, в подальшому, після зміни прокурором обвинувального акта, визнав, що удару завдав правим кулаком. Чи падала від удару ОСОБА_4 він не пам`ятає. Після цього ОСОБА_4 пішла з того місця. В подальшому, дізнавшись про наслідки від завданого ним удару, один раз він придбавав для потерпілої ліки, витрачену суму не пам`ятає. Жалкує, що так сталося, однак не бажає просити пробачення у потерпілої, яка сама винна у постійних сварках між ними, так і в конфлікті, що мав місце 22.07.2023.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується у повному обсязі наступними доказами, які є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

20.09.2023 потерпіла ОСОБА_4 звернулася до відділу поліції №2 Чугуївського району Харківської області з заявою про вжиття заходів до ОСОБА_5 , який 22.07.2023 спричинив їй тілесне ушкодження (а. п. 32, 33).

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала, що на час подій вона проживала однією сім`єю з батьком обвинуваченого, у зв`язку з чим між ними склалися неприязні відносини, неодноразово відбувалися сварки. 22.07.2023 у вечірній час вона сиділа за столом у дворі поблизу будинку АДРЕСА_2 , де відзначали день народження її подруги ОСОБА_6 . Близько 21:00 години до них підійшов ОСОБА_5 , з яким у них відбулася словесна сварка, а потім ОСОБА_5 наніс їй один удар кулаком в область лівого ока. Від удару вона впала, а потім піднялася і пішла з місця конфлікту. Деякий час вона сподівалася, що травма ока пройде, але 26.07.2023 викликала швидку та була направлена на лікування. В подальшому, про подію вона повідомила в поліцію. Діями обвинуваченого їй завдано втрату ока, через що вона втратила можливість працювати. Будь-якого примирення у неї з обвинуваченим не настало і після смерті його батька. Оскільки обвинувачений не бажає добровільно відшкодувати спричинену шкоду її здоров`ю, вона має намір подавати цивільний позов.

Під час слідчого експерименту 26.09.2023 потерпіла ОСОБА_4 показала на механізм заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , а саме завдання їй удару правим кулаком в область лівого ока. (а. п. 35-40).

Відомостями копії історії хвороби, медичної карти стаціонарного хворого №3В0.8149, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) №3В.8149 підтверджується, що потерпіла ОСОБА_4 була госпіталізована до КНП ХОР "Обласна клінічна лікарня" та перебувала на лікуванні у стаціонарному відділенні з 26.07.2023 по 11.08.2023 з діагнозом: проникаюче корнео-склеральне поранення з випадінням оболонок, гіфема лівого ока (а. п. 46-67).

Під час слідчого експерименту 17.11.2023 обвинувачений ОСОБА_5 показав на механізм заподіяння ним тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , вказавши, що завдав їй удар правою долонею в область лівого ока, коли вона перебувала в сидячому положенні (а. п. 71-76).

Висновками судово-медичної експертизи № 12-14/188-Зм/23 від 27.09.2023, додаткової судово-медичної експертизи № 12-14/216-Зм/23 від 21.11.2023, підтверджується, що у потерпілої ОСОБА_4 мали місце: ділянка травматичного набряку м`яких тканин в лівій навколо очній області, проникаюче корнео-склеральне поранення з випадінням оболонок лівого ока, гіфема лівого ока, що привели до розвитку грубих дистрофічних змін склоподібного тіла лівого ока.

Вказане вище тілесне ушкодження утворилися від дії тупого предмета, з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму удару, індивідуальні особливості якого своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо внаслідок нанесення удару кулаком нападаючого, з місцем прикладання сили в область лівого ока, і могло утворитися в строк і за обставин, зазначених вище.

По ступеню тяжкості ділянка травматичного набряку м`яких тканин в лівій навколо очній області відноситься до легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995).

По ступеню тяжкості проникаюче корнео-склеральне поранення з випадінням оболонок лівого ока, гіфема лівого ока, що привели до розвитку грубих дистрофічних змін склоподібного тіла лівого ока - це тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, за тривалістю розладу здоров`я, характерній для цього виду травми та її тяжкості (згідно п. 2.2.1 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995).

Показання потерпілої ОСОБА_4 , надані під час слідчого експерименту, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, як в механізмі нанесення їй тілесних ушкоджень, так і в способі їх спричинення.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 , надані під час слідчого експерименту, в цілому не суперечать судово-медичним даним, а механізмі нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , а суперечать в способі їх спричинення потерпілій ОСОБА_4 , в частині нанесення їй удару (удар наніс їй долонею своєї руки), і не відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи.

Виключена можливість утворення вищевказаного тілесного ушкодження при падінні ОСОБА_4 з висоти власного росту, або внаслідок самоспричинення (а. п. 42-44, 78, 79).

Оцінивши зазначені вище докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 є винуватим в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, і його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином;

- відсутність обставин, що пом`якшують покарання, передбачені частиною 1 статті 66 Кримінального кодексу України;

- обставину, що обтяжує покарання, відповідно до пункту 11 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якою визнається вчинення злочину з використанням умов воєнного стану;

- позицію потерпілої ОСОБА_4 , яка повідомила, що не примирилася з обвинуваченим, який спричинив їй втрату одного ока, через що вона не має можливості працювати як раніше, не вибачився і не відшкодував шкоду, заперечувала проти призначення покарання у виді виправних робіт, яке вважала неспівмірним з тяжкістю та наслідками вчиненого у відношенні неї злочину;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а. п. 82), під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 83, 84); скарг на нього за місцем проживання не надходило (а. п. 85), за місцем роботи у ТОВ "Зміїв-Арго" характеризується позитивно (а. п. 173, 174, 191).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, відсутності обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжує покарання, позиції потерпілої, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді обмеження волі на строк в межах санкції частини 1 статті 122 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Початок строку покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки ОСОБА_5 обчислювати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1