Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1048/24
Провадження № 1-кс/935/263/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 березня 2024 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора………………….... ОСОБА_3 ,

слідчого……………………… ОСОБА_4 ,

підозрюваного………………. ОСОБА_5 ,

захисника……………………. ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання старшого слідчого слідчого відділу відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 ,

погоджене прокурором Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури,

по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 20.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який депутатом не являється, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

УСТАНОВИВ :

21 березня 2024 року до Коростишівського районного суду Житомирської області надійшло відповідне клопотання, в якому слідчий прохає про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України.

1.1 Доводи клопотання

Відповідно до матеріалів клопотання, у провадженні СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000149, внесеного 20.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , тимчасово проживав, за згодою власника ОСОБА_7 , в будинку останнього за адресою: АДРЕСА_2 .

20.03.2024 в нічний час, точної години в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Nissan Pathfinder» 2011 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 на праві власності.

У вказаний день та час, реалізовуючи свій злочинний протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, діючи умисно, шляхом вільного доступу, взяв ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію вище вказаного транспортного засобу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_5 відкрив ключем двері автомобіля «Nissan Pathfinder» реєстраційний номер НОМЕР_1 , завів його двигун і, не маючи ані дійсного, ані уявного права на його керування, поїхав з АДРЕСА_2 в напрямку м. Ромни, Сумської області, де і був затриманий.

Таким чином ОСОБА_5 незаконно заволодів автомобілем марки «Nissan Pathfinder» 2011 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

20.03.2024 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 , затримано у порядку ст.. 208 КПК України.

За наявності достатніх доказів відповідно до вимог ст.ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за ч.2 ст. 289 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 20.03.2024; протоколом огляду місця події від 20.03.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної особи; повідомленням про підозру; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Підставою для подачі клопотання про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме пунктам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування і суду; 3) незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування ризиків слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином. Підозрюваний ОСОБА_5 має нестійкі соціальні зв`язки, та не має стабільного прибутку, офіційного джерела доходу, а тому може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може вчинити нове кримінальне правопорушення. ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із примусовою ізоляцією від суспільства, ОСОБА_5 матиме протизаконний вплив, на потерпілого який є особою похилого віку, світків які проживають поруч або таким чином шляхом залякування, шантажу, підкупу, надання неправомірної вигоди за вчинення дій на свою користь зможе незаконно впливати на вказаних осіб. ОСОБА_9 перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватися з такими особами та координувати їхні спільні дії щодо приховування слідів вчиненого кримінального правопорушення, чи зміни показань даних раніше. З метою запобігання вищевказаним ризикам, неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

1.2 Доводи сторони обвинувачення

Слідча ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні тексту клопотання та зазначили, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

1.3 Доводи сторони захисту

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою причетність до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення заперечив, однак просив застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, такий як домашній арешт, буде з`являтись на всі виклики слідчого.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечив щодо поданого клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, такий як домашній арешт або застава.

1.4 Оцінка та висновки слідчого судді

Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч.2 ст.184 КПК України надані підозрюваному 21.03.2024.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

1.5 Щодо наявності обґрунтованої підозри

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , 20.03.2024 повідомлено про підозру за ч.2 ст.289 КК України, а саме: у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, є обґрунтованим та допустимим.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 , вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин. Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

1.6 Щодо наявності ризиків

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.289 КК України, є тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, з конфіскацією майна або без такої.Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Тяжкість покарання за ч.2 ст.289 КК України не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_5 , однак, у сукупності з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що він, не є особою з інвалідністю, має місце реєстрації м. Світлодарськ, Донецької області, є ВПО з фактичним місце проживання: АДРЕСА_3 , проживав разом з потерпілим, за повідомлення підозрюваного офіційно не працевлаштований, однак має тимчасові заробітки, розлучений, раніше не судимий.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків встановлених у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , за інкриміноване кримінальне правопорушення, конкретні обставини вчинення інкримінованого діяння, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного і вважає доцільним з метою запобігання визначеним п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику вчинити інше кримінальне правопрушення, окрім того іншого житла на території Житомирської області підозрюваний не має. Застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки не вирішувався, оскільки не надходило такого клопотання до суду. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа та вагомості наданих доказів. При цьому, слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

1.7 Щодо визначення застави

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути застосований у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, та зокрема явку обвинуваченого (підозрюваного) на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого (підозрюваного), його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (підозрюваного).

Отже, розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи обвинуваченого (підозрюваного), його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого (підозрюваного) в суд достатнім стримуючим фактором для підозрюваного, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя з урахуванням майнового та соціального стану підозрюваного, доведених ризиків, вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На переконання слідчого судді, підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 гривень (3028*50). Ця сума, з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є явно непомірною для нього. В той же час вона є значною для нього та, на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку з боку підозрюваного.

1.8 Щодо обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, які належить покласти на підозрюваного у разі внесення ним застави

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 183 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави.

Слідчий суддя дійшов до висновку, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного необхідно покласти на останнього такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1. Прибувати до слідчого, прокурора чи суду на визначений час; 2. Не відлучатися із зазначеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; 3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

За наведених вище обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, - слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесят) діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 20 березня 2024 року.

Дія ухвали закінчується 16 травня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 , обов`язків, визначених КПК України, 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 ( сто п`ятдесят одна тисяча чотириста ) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена в будь-який момент як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити та вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

1. Прибувати до слідчого, прокурора чи суду на визначений час.

2. Не відлучатися із зазначеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

В разі невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, то внесені кошти звертаються в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1