КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/2382/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000079 від 06.03.2018 року на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України за обвинуваченням ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою суду першої інстанції клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України задоволено. Кримінальне провадження за № 0000079 від 06.03.2018 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, закрито у зв`язку із тим, що після повідомлення ОСОБА_8 про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України. Прийняте рішення суд вмотивував тим, що в даному випадку обвинувальний акт затверджений прокурором 18.07.2019 року, до Шевченківського районного суду м. Києва направлений 22.07.2019 року, фактично надійшов до суду 26.07.2019 року. При цьому, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Під час розгляду клопотання сторони захисту, захисник стверджував, що 22.06.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 368 КК України. Тобто, двомісячний строк досудового розслідування мав закінчитися 22.08.2018 року. Оскільки направлення обвинувального акту до суду відбулося поза межами строку досудового розслідування, провадження у справі має бути закрите у відповідності з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

При цьому, суд врахував та послався на правову позицію, наведену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31.10.2022 року у справі №753/12578/19, а саме щодо застосування положень ст. 294 КПК в об`єднаних провадженнях, та що продовження строків досудового розслідування здійснюється слідчим суддею в межах повноважень, визначених положеннями Законів № 2147-VIII і № 2617-VIII, у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР з 16.03.2018 року і які були об`єднані з кримінальним провадженням, розпочатим до цієї дати.

Суд також зазначив, що оскільки належним суб`єктом, який наділений повноваженням щодо продовження строку досудового розслідування за клопотанням про продовження такого строку в об`єднаному кримінальному провадженні, де відомості про перше кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР до введення в дію положень Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, а щодо наступного - після визначеної цим Законом дати (16 березня 2018 року), є слідчий суддя, а продовження строку досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні, здійснене першим заступником Генерального прокурора, таке продовження не відповідає вимогам Закону № 2147-VIII, оскільки здійснено не уповноваженою на те особою. Таким чином, об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 після постанови прокурора про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, повинно було продовжуватись до 6, 9 та 12 місяців виключно рішеннями слідчого судді. Продовження строку досудового розслідування не уповноваженою особою потягло недотримання належної правової процедури, порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_8 , права на справедливий суд.

Урахувавши положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК та приписів Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII суд зазначив, що неправомірним є вирішення питання про продовження строків досудового розслідування не слідчим суддею, а прокурором, незалежно від того, чи були в подальшому кримінальні провадженні об`єднані з тими, відомості про які внесені до ЄРДР до 16 березня 2018 року.

Суд також зазначив в оскаржуваній ухвалі, що в судовому засіданні прокурор не спростував доводів сторони захисту, що строк з 22.03.2019 року по 22.05.2019 року не охоплюється жодною постановою про продовження строку досудового розслідування через те, що наступна постанова заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 про продовження строку досудового розслідування до 12 місяців у кримінальному провадженні № 0000079 прийнята 22.05.2019 року. При цьому, твердження сторони обвинувачення, що порушення строку досудового розслідування не відбулося суд визнав безпідставним, оскільки суду не було надано допустимих доказів, які б заперечували такі доводи захисника.

Крім того, враховуючи той факт, що стадія відкриття матеріалів стороною обвинувачення закінчилася 12.07.2019 року, в порядку, встановленому ст. 290 КПК, у випадку створення нових матеріалів досудового розслідування, сторона обвинувачення повинна повторно відкрити матеріали досудового розслідування учасникам кримінального провадження. Суд зазначив, що доказів, що сторона обвинувачення повторно надавала учасникам кримінального провадження доступ до матеріалів досудового розслідування суду не було надано.

Прокурор у кримінальному провадженні не погоджуючись із судовим рішенням подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, де просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, долучити до матеріалів провадження надані стороною обвинувачення документи, що стосуються продовження строку досудового розслідування.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, суд не перевірив та не врахував належним чином доводи прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, не надав їм в ухвалі належної оцінки.

Прокурор вважає, що суд неправильно врахував правову позицію Верховного Суду, зазначену в постанові від 31.10.2022 року (справа № 753/12578/19), яка не може бути застосована в цьому кримінальному провадженні, адже кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України за № 0000181 від 12.06.2018 року постановою прокурора від 15.05.2019 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому зазначає, що кримінальне провадження може бути закрито на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України, в якому відомості внесено до ЄРДР після 16 березня 2018 року і положення цього пункту застосовуються лише до кримінальних проваджень, відомості в яких внесено починаючи з цієї дати. Таким чином, дане кримінальне провадження, в якому відомості внесено до ЄРДР 06.03.2018 року не може бути закрито на підставі зазначеної процесуальної норми, що узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, наведеного в постанові від 11.09.2023 року (справа № 711/8244/18) та в постанові Верховного Суду від 10.10.2023 року(справа № 753/10155/22).

Суд першої інстанції не врахував того, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України було закрито постановою прокурора від 15.05.2019 року, а тому ОСОБА_8 обвинувачується лише у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України в провадженні за № 0000079 від 06.03.2018 року.

Крім того прокурор вважає передчасними висновки суду в ухвалі щодо відсутності в матеріалах провадження постанови про продовження строку досудового розслідування до 11 місяців (з 22.03.2019 року по 22.05.2019 року), як ще однієї підстави закриття кримінального провадження, оскільки в судове засідання на стадії дослідження письмових доказів сторона обвинувачення долучила та оголосила лише 2 з наявних 6 томів кримінального провадження, також перед судовим засіданням 13.12.2023 року сторона обвинувачення намагалася відкрити стороні захисту постанову про продовження строку досудового розслідування від 18.03.2019 року, однак сторона захисту відмовила в цьому. Також сторона захисту залишила поза увагою суду факт отримання клопотання про продовження строку досудового розслідування до 11 місяців, а в подальшому і до 12 місяців, що підтверджується запереченням захисника. Стороною обвинувачення було вжито заходів щодо направлення стороні захисту відповідної постанови про продовження строків досудового розслідування 11 місяців засобами поштового зв`язку. Поза увагою залишився факт, що стороною захисту підписано протокол про ознайомлення з матеріалами провадження без заперечень та підтверджено факт надання до них доступу в повному обсязі.

Прокурор вважає, що постанова прокурора про продовження строків досудового розслідування не є процесуальною підставою для отримання доказів, посилання суду на правову позицію від 13.11.2018 року у справі № 554/12215/15-к щодо не відкриття матеріалів сторонами у порядку ст. 290 КПК є неаргументованим, оскільки у зазначеній справі предметом розгляду були інші обставини.

Захисник ОСОБА_7 подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких ставить питання про залишення без задоволення апеляційної скарги прокурора, а ухвали суду - без змін.

На обґрунтування своїх заперечень захисник зазначає, що питання щодо початку обчислення строків досудового розслідування стороною захисту під сумнів не ставиться, і єдине що необхідно судам першої й апеляційної інстанції перевірити повноваження особи, якою було продовжено строки досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 368 КК України.

Захисник стверджує, що положеннями Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII чітко визначено про розширений судовий контроль за встановленням підстав до продовження строків досудового розслідування, та відповідно до приписів ч. 3 ст. 295-1 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку за участю слідчого або прокурора, підозрюваного та його захисника, у разі розгляду клопотання після повідомлення особі про підозру.

Вважає, що правомірним є вирішення питання про продовження строків досудового розслідування слідчим суддею, а не прокурором, незалежно від того, чи були в подальшому кримінальні провадження об`єднані з тими, відомості які внесені до ЄРДР до 16 березня 2018 року, з огляду на положення статей 5, 8, 9 КПК України, ст. 58 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з врахуванням правового висновку Верховного Суду, зазначеного в постанові від 31.10.2022 року (справа № 753/12578/19). Вважає, що прокурор безпідставно послався в скарзі на висновок Верховного Суду у постанові від 11.09.2023 року (справа № 711/8244/18), оскільки в зазначеній справі Суд не досліджував питання застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України саме в об`єднаних кримінальних провадженнях.

Захисник зазначає, що об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 після постанови прокурора про продовження строку досудового розслідування до 3 (трьох) місяців, повинно було продовжуватися виключно ухвалами слідчого судді. Крім того, захисник вважає, що у провадженні відсутні постанови про продовження строку до 11 місяців (з 22.03.2019 року по 22.05.2019 року). Посилається на те, що стадія відкриття матеріалів стороною обвинувачення в порядку ст.290 КПК України завершилася 12.07.2019 року, доступу повторно до матеріалів провадження стороні захисту надано не було.

Надана під час судового розгляду прокурором 23.11.2023 року копія постанови про продовження строку до 11 місяців, як на підтвердження виконання ст. 290 КПК України не може бути враховано з огляду на висновок, зазначений у постанові Верховного Суду від 17.12.2019 року (справа №461/2129/15) про те, що подальше долучення до матеріалів справи на стадії судового розгляду процесуальних документів не відкритих стороні захисту на стадії виконання ст. 290 КПК України, не може вважатися належним відкриттям матеріалів.

Крім того, захисник ОСОБА_7 подала заперечення на доповнення прокурора до апеляційної скарги, в яких також вказує, що посилання прокурора на постанову Верховного Суду від 10.10.2023 року у справі № 753/10155/22 є необґрунтованим з огляду на позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31.10.2022 року. Зазначає про те, що об`єднане кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 після постанови прокурора про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, повинно було продовжуватися виключно ухвалами слідчих суддів. Посилається на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 27.02.2024 року (справа № 991/1568/23), та від 12.03.2024 року (справа № 369/14299/19), від 18.10.2022 року (справа № 522/14917/21), від 29.11.2021 року (справа № 405/3805/20), від 04.10.2021 року (справа № 724/86/20).

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, думку захисника і обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення, доводи заперечення сторони захисту, колегія суддів дійшла наступного.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України суд має право закрити кримінальне провадження якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу. Обґрунтовуючи рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, місцевим судом зазначено, що строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні минув 22.08.2018 року, обвинувальний акт затверджений прокурором 18.07.2019 року, до Шевченківського районного суду м. Києва направлений 22.07.2019 року, фактично надійшов до суду 26.07.2019 року, тобто поза межами строку досудового розслідування. Суд також послався на те, що під час розгляду клопотання стороною захисту було зазначено, що 22.06.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 368 КК України. Тобто, двомісячний строк досудового розслідування мав закінчитися 22.08.2018 року.

Доводи сторони обвинувачення про те, що місцевий суд прийняв незаконне рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, заслуговують на увагу.

На думку колегії суддів, прокурор обґрунтовано посилається на те, що дане кримінальне провадження, в якому відомості внесено до ЄРДР 06.03.2018 року, не може бути закрито на підставіп.10 ч.1 ст.284 КПК України, що узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, наведеного в постанові від 11.09.2023 року (справа № 711/8244/18) та в постанові Верховного Суду від 10.10.2023 року(справа № 753/10155/22).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що 06 березня 2018 року до ЄРДР були внесені відомості за № 220 180 000 000 000 79 про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. У подальшому - 12.06.2018 року до ЄРДР внесені відомості за № 220 180 000 000 001 81 про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Постановою від 14.06.2018 року прокурора ОСОБА_10 об`єднано матеріали досудового розслідування кримінальних проваджень № 220 180 000 000 000 79, № 220 180 , в одне провадження, якому присвоєно № 220 180 000 000 000 79.

Отже, кримінальне провадження № 220 180 000 000 000 79 від 06.03.2018 року розпочато до введення в дію змін, внесених до КПК Законом № 2147-VIII, щодо порядку продовження строків досудового розслідування, а кримінальне провадження за № 220 180 від 12.06.2018 року розпочате після введення в дію 16 березня 2018 року цих змін, що також зазначено в оскаржуваній ухвалі суду. За правилами ч.7 ст. 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, в якому об*єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Крім того, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України було закрито постановою прокурора від 15.05.2019 року, а тому ОСОБА_8 обвинувачувався лише у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України в провадженні за № 0000079 від 06.03.2018 року.

Статтею 284 КПК визначено підстави для закриття кримінального провадження, тобто закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Як дійшла висновку Об'єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанова від 11.09.2023 року), датою введення в дію положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є 16 березня 2018 року і зворотної сили ці положення кримінального процесуального закону не мають. Тому п. 10 зазначеної процесуальної норми застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після введення в дію цього положення, і його дія не поширюється на провадження, відомості про які внесені до ЄРДР до цієї дати. Відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у цьому кримінальному провадженні було внесено до ЄРДР - 06 березня 2018 року, тобто до введення в дію положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Водночас ст. 5 КПК України визначено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Таким чином, законодавець чітко визначив свою позицію щодо дії положень, які визначені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України,у часі, передбачивши виключно їхню пряму дію.

Фактично йдеться про формулювання законодавцем спеціальної норми, яка стосується застосування цього пункту.

З огляду на висновок Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №220 180 000 000 000 79 від 06.03.2018 року відносно ОСОБА_8 , на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що вказана процесуальна норма застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після введення в дію цього положення (з 16 березня 2018 року), що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію Верховного Суду, наведену в постанові від 10.10.2023 року, де зазначено, що в кримінальному провадженні, у якому відомості про кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР як до введення в дію положень, вказаних у пункті 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII (у т. ч. й п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК), так і після набрання чинності вказаними нормами, ні подальше об`єднання цих кримінальних проваджень, ні зміна правової кваліфікації у кримінальному провадженні жодним чином не впливають на імперативний характер вказівки у примітці до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК про дію приписів цього пункту лише щодо справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року. А тому закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК щодо кримінальних правопорушень, відомості по яких внесено до ЄРДР до введення в дію положень, вказаних у пункті 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII, суперечить імперативним приписам примітки до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що суд першої інстанції неправильно врахував правову позицію Верховного Суду, зазначену в постанові від 31.10.2022 року (справа № 753/12578/19), яка не може бути застосована в цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

При новому розгляді, суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, судовий розгляд здійснити відповідно до вимог КПК та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.401, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000079 від 06.03.2018 року на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України за обвинуваченням ОСОБА_8 , - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4