Провадження № 1-кс/344/4450/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 09.04.2024,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000246 від 09.04.2024 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 та п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ на всій території України введено воєнний стан.

Як зазначено у клопотанні, 05.04.2024, близько 21 год 00 хв ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 перебували в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпивали алкогольні напої. В цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник умисел на розбійний напад, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме матерчатою сумкою чорного кольору, через плече, марки «The North Face» із особистими речами потерпілого ОСОБА_8 , яка знаходилась при ньому. Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з корисливих спонукань та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, у період дії на території України воєнного стану, наніс потерпілому ОСОБА_8 удар рукою в ділянку голови в області правої скроні, після чого ОСОБА_5 з метою доведення спільного із ОСОБА_12 , злочинного, насильницького та корисливого умислу до кінця, підбіг до ОСОБА_8 та наніс йому декілька ударів рукою в ділянку голови, внаслідок чого спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді двохстороннього перелому нижньої щелепи, забою головного мозку, крововиливу у лівій скроневій ділянці, забійної гематоми повік, перелому кісток носа без зміщення, забою м`яких тканин обличчя, крововиливу обох очей, від яких останній втратив свідомість.

Зазначено, що надалі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи за попередньо змовою групою осіб, будучи об`єднаними єдиним неправомірним умислом, користуючись тим, що після нападу потерпілий втратив свідомість незаконно заволоділи його матерчатою сумкою чорного кольору, через плече, марки «The North Face», вартістю 100 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України, відповідно до курсу НБУ становить 3 902 грн., в якій знаходились грошові кошти в сумі 400 грн., мобільний телефон марки «Хіаomi redmi 9C» із сім-картою ПрАТ «Київстар», вартістю 4000 грн., ключі від житла ОСОБА_8 , паспорт громадянина України ОСОБА_8 для виїзду закордон, ветеринарний паспорт собаки породи «стаффорширський тер`єр» та дві банківські картки, видані на ім`я ОСОБА_8 . У подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 покинули місце події, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 8302 грн.

У клопотанні вказано, що окрім того, 05.04.2024 близько 21 год 15 хв, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , під час вчинення розбою, в ході раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_9 , який в цей час також перебував у приміщенні будинку, діючи за попередньою змовою між собою, вирішили позбавити його життя. З цією метою ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, розпочав наносити ОСОБА_9 удари руками та ногами по тілу, поваливши його при цьому на підлогу. Реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер і наслідки своїх дій, свідомо бажаючи їх настання, розпочали наносити численні удари руками та ногами по тілу ОСОБА_9 , який лежав на підлозі, а також цілеспрямовані удари у життєво-важливі ділянки голову та грудну клітку. Зрозумівши, що ОСОБА_9 перестав подавати будь-які ознаки життя, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з метою приховування своїх злочинних дій, вирішили вивезли тіло потерпілого до лісового масиву у АДРЕСА_1 та закопати його в землю, що ОСОБА_5 й зробив 06.04.2024 у період часу із 05 год 00 хв по 07 год 00 хв. Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок набряку та стиснення головного мозку, крововиливів під оболонку та в речовину головного мозку та мозочка, перелому кісток склепіння та основи черепа, відкритої черепно-мозкової травми.

Матеріалами клопотання зазначається, що 10 квітня 2024 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого: 18.05.2011 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.; 08.11.2012 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі в розмірі 2000 грн.; 13.02.2013 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт; 22.11.2013 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 389, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців; 26.10.2018 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.; 20.06.2019 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.; 04.07.2019 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.; 27.09.2023 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 125, ст. 126-1, ст.390-1, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 5 місяців. По ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 21.11.2023 рахувати засудженим до покарання у вигляді арешту на строк 3 місяці; 20.02.2024 щодо якого обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України скеровано в суд в межах кримінального провадження № 0000800 від 01.12.2023 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

11 квітня 2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а 12.04.2024 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187 та п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме в нападі з метою заволодіння чужим майном (розбої), поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, в умовах воєнного стану, а також в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

12.04.2024 Івано-Франківським міським судом до ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 08 червня 2024 року.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням вказує, що 08 червня 2024 закінчується строк тримання під вартою ОСОБА_5 , однак завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно виконати наступне: провести амбулаторні судово-психіатричні експертизи підозрюваних, завершити проведення призначених судових експертиз, а саме: судово-медичних, медико-криміналістичних, судово-імунологічних, молекулярно-генетичних, судово-трасологічних, судово-хімічних та ін., а також провести ряд слідчих та процесуальних дій за результатами отриманих висновків вищезазначених експертиз.

Зазначається, що обставинами, які перешкоджали провести зазначені судові експертизи раніше є те, що речові докази у даному кримінальному провадженні надсилаються на проведення різного роду судових експертиз почергово, великий обсяг вилучених речей та предметів, а також завантаженість експертів у зв`язку із введенням військового стану на території України, що унеможливлює їх проведення у двох місячний термін досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та, посилаючись на наявність передбачених у ст. 177 КПК України ризиків та необхідність встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо клопотання, вказавши, що підозра ОСОБА_5 за інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями є необґрунтованою, не доведеною. Наведені у клопотанні ризики на сьогоднішній день не існують, є безпідставними. Просили врахувати, що ОСОБА_5 був військовослужбовцем, брав участь у бойових діях, має захворювання, потребує медичної допомоги. У нього є малолітня дитина. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, не працюючий, раніше судимий.

Можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 . протоколами проведення обшуків, протоколами допитами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколами проведення слідчих експериментів, протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, протоколом огляду місця події, протоколом огляду трупа ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, максимальне покарання за вчинення одного із них довічне позбавлення волі.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту ст.197 КПК України випливає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, а саме підозрюваний може:

п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, в тому числі і довічне позбавлення волі та він усвідомлює про можливість призначення йому саме такого виду покарання в разі доведення його вини в суді;

п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває та підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії;

п. 3 - незаконно впливати на потерпілого та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, так як йому відомі їх анкетні дані та він може, шляхом погроз, змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;

п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду, тим самим затягуючи строки досудового розслідування;

п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти умисні злочинні дії.

Як встановлено, запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, неможливо. Заявлені ризики на даний час продовжують існувати та не зменшились.

Вирішуючи дане клопотання, враховую вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаних вище кримінальних правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що застосуванняи більш м`якого запобіжного заходу є неможливе, оскільки інші види запобіжного заходу не виключатимуть вищенаведеним ризикам та не будуть співмірним тяжкості інкримінованому злочину.

Разом із тим, відповідно до п. 2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання, що в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Відтак приходжу до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 219, 309, 395, 492, 496 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 серпня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати у державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 05.06.2024 року.