Справа № 944/3377/22
Провадження №1-кп/944/471/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2024м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження за №0000273 від 08.05.2022, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижнє Первомайськ Луганської області, останнє місце реєстрації АДРЕСА_1 , останнє фактичне місце проживання АДРЕСА_2 (як внутрішньо переміщена особа), громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз 14.04.2015 Попаснянським районним судом Луганської області за ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

встановив:

07 травня 2022 року, приблизно о 21 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї школи Новояворівського ЗЗСО 1-3 ступенів №1, що за адресою АДРЕСА_3 , діючи необережно, внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи наміру спрямованого на умисне вбивство та спричинення тяжких тілесних ушкоджень, діючи необережно, під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , з метою вивести його за територію шкільного подвір`я, долонею руки штовхнув останнього, від чого той утратив рівновагу і впав на бетонну тротуарну плитку ударившись потиличною частиною голови та втратив свідомість.

Внаслідок падіння, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження: тупу закриту черепно-мозкову травму в вигляді субдуральної гематоми зліва, епідуральної гематоми справа, субарахноїдального крововиливу в обох тім`яно - потиличних ділянках та мозочка з проривом в бокові шлуночки, котра ускладнилась набряковим набуханням головного мозку, які знаходяться в причинному зв`язку із смертю і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення і внаслідок заподіяння яких 09.05.2022 настала смерть ОСОБА_6 в реанімаційному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» м. Львова.

Таким чином, ОСОБА_4 діями, які виразились у вбивстві, вчинененому через необережність, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в ході судового розгляду справи, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті, зазначивши, що не бажав таких наслідків, просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не прибула, подала до суду клопотання про слухання справи без її участі, оскільки знаходиться на тимчасово окупованій території України через збройну агресію зі сторони російської федерації, щодо призначення покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Обвинувачений, його захисник та прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Крім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано, так як він, своїми діями, які виразилися у вбивстві вчиненому через необережність, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України.

При обранні виду покарання обвинуваченому по даній справі, суд суворо дотримується принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст.66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вчинене кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

Крім того, суд враховує, що об`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, є життя та здоров`я особи.

Статтею 3 Конституції України, визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, яке ніхто не може порушувати, а ст.27 Конституції України визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя, тобто ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Тому злочини проти особи становлять найбільшу суспільну небезпеку та потребують призначення покарання, яке б забезпечувало виправлення особи та попередження скоєння аналогічних протиправних діянь.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що відомостей про перебування його на обліку у лікарів нарколога та психіатра немає, за місцем проживання зарекомендував себе із задовільної сторони, неодружений, раніше неодноразово судимий, останній вирок був постановлений 14.04.2015 Попаснянським районним судом Луганської області за ч.2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років, на шлях виправлення не став, при цьому ОСОБА_4 жалкує про наслідки своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченому обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе виключно за умови ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , яке є неможливим без ізоляції від суспільства, та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. На переконання суду таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Початок строку покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з дня його затримання 08.05.2022.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 слід залишити до часу набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 174, 368,370,374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною ч.1 ст.119 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 08.05.2022.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироком в законну силу залишити без змін.

Речові докази: диск марки «ALERUS» типу DVD-R сріблястого кольору, на якому є написи 4,7 Gb 16 х зроблені заводським шляхом, барвником золотистого кольору, круглої форми на якому зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 залишити при матеріалах кримінального провадження №0000273 від 08.05.2022.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1