Справа № 385/469/24
Провадження № 1-кс/385/77/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 385/469/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

до Гайворонського районного суду Кіровоградської області надійшло кримінальне провадження № 0000025 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 246 КК України, яке згідно протоколу авторозподілу було передане до розгляду головуючому судді ОСОБА_3 .

09.04.2024 головуючим суддею ОСОБА_3 було заявлено собі самовідвід в даній справі. Заява про самовідвід мотивована наявністю обставини, що виключає його участь в розгляді справи відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 75 КПК України, так як заявником щодо вчинення даного кримінального правопорушення є його тесть ОСОБА_5 .

В судове засідання суддя ОСОБА_3 , прокурор, обвинувачений та його захисник, представник потерпілої юридичної особи не з`явились, були належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового розгляду, що не є перешкодою для вирішення даного питання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників судового процесу, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Розглянувши підстави заяви про самовідвід судді, дослідивши заяву, додані до заяви матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Ст. 3 КПК України визначає, що близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі;.

Водночас Закон України «Про запобігання корупції» в ст. 1 визначає, що близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Суддя ОСОБА_3 вказує, що заявником в кримінальному провадженні є його тесть ОСОБА_5 .

З витягу з ЄРДР № 0000025 вбачається, що заявником про вчинення кримінального правопорушення є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже заявник в кримінальному проваджені є тесть головуючого судді в справі.

Хоча КПК України не відносить тестя до кола близьких родичів, однак законодавством України тесть визначається як близька особа.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях визначено наступний підхід до оцінки безсторонності суду, що розглядає справу.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с.12, п.27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Судом зазначається, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Наявність зазначених вище обставин, навіть за відсутності тих чи інших об`єктивних чинників, може бути підставою для виникнення у сторін та інших учасників справи почуття упередженості судді в цій справі, створити перешкоди для вирішення справи у відповідності до засад кримінального судочинства, в тому числі у зв`язку з вірогідними зловживаннями сторонами процесуальними правами, та зашкодити законності прийнятих рішень, за рахунок наявності додаткових підстав для їх оскарження, пов`язаних із згадуваними обставинами.

За таких обставин, оцінюючи за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв стосунки, що розглядаються, з метою усунення будь-яких підстав, які можуть викликати сумнівні почуття в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 , в тому числі і з метою забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість, суд доходить висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст. 75, 76, 80-82, 369 ,371, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 385/469/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 246 КК України - задовольнити.

Передати справу № 385/469/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 246 КК України до канцелярії Гайворонського районного суду Кіровоградської області для повторного автоматизованого розподілу відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6