Справа № 345/3401/23
Провадження № 11-кп/4808/181/24
Категорія ст.197 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 12 лютого 2024 року про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 12 лютого 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, до 11.04.2024 року включно, з визначенням розміру застави.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор довів наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З оскаржуваною ухвалою не погодився захисник обвинуваченого та оскаржив її в апеляційному порядку. Серед апеляційних доводів зазначає, що ризики на які посилався прокурор у даному кримінальному провадженні відсутні, а тому щодо її підзахисного слід застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Крім того, ОСОБА_6 до відповідальності не притягувався, вина не доведена, клопотання про продовження строку тримання під вартою подане з істотними порушенням норм КПК.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно продовжив строк тримання під вартою щодо її підзахисного, є необґрунтованими виходячи із наступного.

Згідно положень ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст.199 цього ж Кодексу, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, має також враховувати наявність чи зміну обставин передбачених ст.178 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу. Окрім іншого, суд повинен врахувати і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції належним чином оцінив всі обставини передбачені наведеними нормами права та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

З матеріалів контрольного провадження вбачається, що на розгляді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. Обвинувачений офіційно працевлаштований не був, стабільного джерела доходів не має, а тому може продовжити злочинну діяльність або переховуватись від суду.

Зазначені обставини підтверджують правильність висновків суду першої інстанції, що ризики передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

При цьому слід зауважити, що висновки про наявність ризиків не обмежені ґрунтуванням на фактах вчинення обвинуваченим таких дій раніше. Таких висновків суд може дійти в результаті оцінки сукупності інших обставин передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Проаналізувавши обставини встановлені судом та вимоги наведених норм діючого кримінального процесуального законодавства, апеляційний суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 12 лютого 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4