Провадження № 1-в/932/212/23
УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2024 року

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про повернення речових доказів та скасування арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 з клопотанням про повернення речових доказів, в якому просив зобов`язати уповноважену особу СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та/або уповноважену особу Центральної окружної прокуратури м. Дніпра повернути ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127. Предметом злочину у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0001281 був нібито об`єкт будівництва, який був розташований за адресою: АДРЕСА_4 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року вул. Князя Володимира Великого (Плеханова), буд.13Б), який був розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113. В рамках зазначеного кримінального провадження було винесено постанову, якою весь зазначений будинок був визнаний речовим доказом. Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області виніс постанову про передачу майна, що належить ОСОБА_3 на відповідальне зберігання іншій особі керівнику КП «Муніципальна варта» ДМР ОСОБА_6 КП «Муніципальна варта» ДМР, ОСОБА_3 , як власника майна або інших осіб за її добровільною згодою, як власника майна до належного їй майна не допускають, навіть для того, щоб зробити інвентаризацію належного їй майна та інвентаризації рухомого майна, яке знаходилося в приміщеннях. 17.01.2023 кримінальне провадження, відомості про яке внесені в ЄРДР за №0001281 було закрито постановою слідчого, однак цією постановою не було вирішено долю речових доказів. Оскільки кримінальне провадження закрито, то передача власнику речових доказів не спричинить шкоду кримінальному провадженню. Проте досі речовий доказ не був повернутий власнику. У відповідності до Конституції України, норм ЦК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право мирно володіти своїм майном і право власності є непорушним. Згідно ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. За положеннями ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно зі ст.171-174 КПК України.

Також представник заявника подав доповнення до клопотання, в якому просив зобов`язати уповноважену особу СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та/або уповноважену особу Центральної окружної прокуратури м. Дніпра повернути речовий доказ володільцю, власнику або уповноваженій ним особі та скасувати арешт накладений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 по справі 202/1400/19. В обґрунтування своїх доповнень зазначив, що у даній справі органом досудового розслідування кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Процесуальним керівником до суду не було направлено клопотання в порядку ч.9 ст.100 КПК України про необхідність вирішити долю речових доказів у кримінальному провадженні та винести ухвалу, якою зняти з них арешт, накладений ухвалою суду від 12.09.2019, т.б. прокурор протягом тривалого часу не здійснює будь-яких дій направлених на виконання зазначеної імперативної норми. У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України. Порядком зберігання речових доказів встановлено, що майно, на яке накладено арешт, передається в тому числі його власнику або родичу власника майна, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка. Потреби досудового розслідування надалі не виправдовують такий спосіб втручання у права та свободи особи, а отже в подальшому застосуванні арешту майна відсутня потреба. Скасування арешту вказаного в клопотанні майна є підставою для його повернення власнику (законному володільцю) або уповноваженій ним особі. Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на даній стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 та прокурор не з`явилися, про день розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, оскільки відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування та судом під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 17.01.2023 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001281 від 06.03.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст.197-1, ч.4 ст.358 КК України, було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, т.б. за відсутністю складу кримінальних правопорушень. Зазначена постанова не скасована. Як вбачається зі змісту зазначеної постанови під час досудового розслідування було встановлено, що заочним рішенням Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 04/07/2016 у справі №202/3999/16-ц було задоволено позов ОСОБА_8 та визнано за останнім право власності на нерухоме майно 87 квартир та нежитлові приміщення, які розташовані з першого по восьмий поверхи у квартирному (багатоквартирному) житловому будинку за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 7549,8 кв.м. Ухвалою Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 08.08.2016 зазначене заочне рішення було скасовано і відповідно підстава набуття права власності у останнього на квартири та нежитлові приміщення також відпала. Рішенням ДМР від 20.09.2017 № 80/24 присвоєно адресу зазначеному незавершеному будівництвом багатоквартирному житловому будинку - АДРЕСА_3 . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.08.2021 у справі 200/18631/17 було визнано право комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпро, в особі Дніпровської міської ради на незавершений будівництвом багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_6 . Підставою для закриття кримінального провадження за ч.4 ст.190 КК України, за яким зазначений об`єкт будівництва був визначений речовим доказом є наявність цивільно-правових відносин між особами з приводу укладання договорів цивільно-правового характеру.

При проведенні досудового розслідування за зазначеним кримінальним провадженням постановою слідчого СУ ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 25.04.2019 року майно недобудований будинок по АДРЕСА_3 (колишня АДРЕСА_7 ), що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126; земельна ділянка з кадастровим номером :02:422:0127; земельна ділянка з кадастровим номером :02:422:0127 були визнані речовими доказами. Вказаною постановою також прийнято рішення про передачу речових доказів на відповідальне зберігання КП «Муніціпальна варта».

Відповідно до акту прийому передачі від 21 травня 2019 року, багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , який складається з приміщень І- ХV позицій різної площі у підвалі та з 1 по 14 поверх будинку, дві земельні ділянки, були передані на відповідальне зберігання КП «Муніципальна варта» Дніпропетровської міської ради.

Ухвалою слідчого судді Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 7.05.2019 року на недобудований будинок по АДРЕСА_3 (колишня АДРЕСА_7 ), що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126; земельну ділянку з кадастровим номером :02:422:0127; земельну ділянку з кадастровим номером :02:422:0127 був накладений арешт, а саме тимчасове позбавлення права відчуження, розпорядження та користування. Зазначена ухвала була скасована Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року та постановлена нова ухвала, якою було накладено арешт, а саме позбавлення права відчуження недобудованого будинку по АДРЕСА_3 (колишня АДРЕСА_7 ), що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0127; земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0127

Будь-яких процесуальних рішень щодо визнання речовим доказом по зазначеному кримінальному провадженню квартири АДРЕСА_1 , органом досудового розслідування не приймалося. Як і не приймалося будь-яких рішень щодо накладення арешту на зазначену квартиру.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наданої представником заявника станом на 13.08.2016 року, 11.10.2016 року на квартиру АДРЕСА_1 відомості щодо заборони відчуження зазначеного нерухомого майна або накладення арешту відсутні.

Таким чином будь-яких даних про вилучення квартири АДРЕСА_1 у натурі, як речового доказу по кримінальному провадженню, про накладення арешту на зазначене нерухоме майно суду не надано.

Окрім того, відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2024 року було відмовлено у задоволені клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зобов`язання уповноваженої особи СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та/або уповноваженої особи Центральної окружної прокуратури м. Дніпра повернути ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281, а також відмовлено у задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року на недобудований буд. АДРЕСА_8 ), розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га кадастровий номер 121010000:02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га кадастровий номер :02:422:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0126, земельної ділянки з кадастровим номером 121010000:02:422:0127

Таким чином вищевказані клопотання вже були предметом розгляду суду і вони були вирішені.

Керуючись ст.ст. 100, 171-174, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зобов`язання уповноваженої особи СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та/або уповноваженої особи Центральної окружної прокуратури м. Дніпра повернути ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281 - відмовити.

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року на недобудований буд. АДРЕСА_8 ), розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га кадастровий номер 121010000:02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га кадастровий номер :02:422:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0126, земельної ділянки з кадастровим номером 121010000:02:422:0127 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя

Бабушкінського районного

суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1