КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3360/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2024 року,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

представника - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2024 року задоволено клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8

та накладено арешт на майно, яке було вилучене 26.03.2024 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме на:

мобільний телефон «Samsung Galaxy A6», синього кольору, в чохлі, s/n пристрою НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , код доступу: НОМЕР_4 ;

ноутбук «ACER» Aspire F5-711 series», s/n: « НОМЕР_5 », без коду доступу та зарядний пристрій до нього s/n НОМЕР_6 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Автор апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала винесена без належних на те правових підстав, суперечить вимогам кримінально процесуального закону.

Стороною обвинувачення у своєму клопотанні не наведено належних обґрунтувань, що підтверджували б наявність підстав для накладення арешту, жодним чином не доведено, що ноутбук та мобільний телефон мають важливе доказове значення для кримінального провадження.

Клопотання прокурора про арешт майна надійшло до суду 28.03.2024 року і за результатами розгляду слідчим суддею постановлена оскаржувана ухвала 09.04.2024 року, тобто за межами строку встановленого процесуальним законодавством.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, в провадженні ГСУ СБ України перебувають матеріали кримінального провадження № 000013 від 20.02.2022 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 110-2, ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 110-2, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 110-2 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні отримано відомості про надання керівниками низки політичних партій та їх провідними функціонерами допомоги рф та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, під час досудового розслідування зазначено, що вказаної протиправної діяльності може бути причетна громадянка України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За повідомленням Департаменту захисту національної державності від 15.12.2023№5/1/4-20665 ОСОБА_10 будучи співробітницею офісу ОСОБА_11 , була помічницею останнього, передавала вказівки членам підконтрольних йому організацій у проведенні протиправної діяльності на території України.

27.03.2024 року прокурор третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про накладення арешту на майно, яке було вилучене 26.03.2024 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме на:

мобільний телефон «Samsung Galaxy A6», синього кольору, в чохлі, s/n пристрою НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , код доступу: НОМЕР_4 ;

ноутбук «ACER» Aspire F5-711 series», s/n: « НОМЕР_5 », без коду доступу та зарядний пристрій до нього s/n НОМЕР_6 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2024 року задоволено клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8

та накладено арешт на майно, яке було вилучене 26.03.2024 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме на:

мобільний телефон «Samsung Galaxy A6», синього кольору, в чохлі, s/n пристрою НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , код доступу: НОМЕР_4 ;

ноутбук «ACER» Aspire F5-711 series», s/n: « НОМЕР_5 », без коду доступу та зарядний пристрій до нього s/n НОМЕР_6 .

З таким рішення слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на мобільний телефон «SamsungGalaxy A6», синього кольору, в чохлі, s/n пристрою НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , код доступу: НОМЕР_4 , ноутбук «ACER» Aspire F5-711 series», s/n: « НОМЕР_5 », без коду доступу та зарядний пристрій до нього s/n НОМЕР_6 , оскільки в даному кримінальному провадженні дане майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Колегія суддів за вищенаведених обставин приходить до висновку, що вказане майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки містить відомості та може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та по суті розглядається як знаряддя вчинення кримінальнихправопорушень за якими здійснюється досудове розслідування.

Колегія суддів, уважно дослідивши клопотання про накладення арешту на майно та додані до нього матеріали, також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам апелянта, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вказане майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим перевіряючи доводи апелянта, щодо порушення строків розгляду клопотання слідчим суддею, колегія суддів зазначає що відповідно до матеріалів наданих суду апеляційної інстанції вбачається, що слідчим суддею були вжиті всі заходи, щодо розгляду клопотання прокурора у відповідності до строків передбачених КПК України, оскільки відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді, який відбувся 28.03.2024 року, розгляд був призначений на 29.03.2024 року, однак розгляд не відбувся у зв`язку з неявкою учасників справи.

Інші доводи апелянта не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8

та накладено арешт на майно, яке було вилучене 26.03.2024 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме на:

мобільний телефон «Samsung Galaxy A6», синього кольору, в чохлі, s/n пристрою RF8K61GJ3AM, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , код доступу: НОМЕР_4 ;

ноутбук «ACER» Aspire F5-711 series», s/n: « НОМЕР_5 », без коду доступу та зарядний пристрій до нього s/n НОМЕР_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3