Справа № 496/1764/18
Провадження № 1-кп/496/131/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі колегії:

головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

прокурорів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

захисників - ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

обвинуваченого - ОСОБА_21 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Шевченківського району, Харківської області, громадянина України, який має повну вищу освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який проходить військову службу за контрактом у Збройних силах України, на посаді радіо телефоніста-лінійного наглядача відділення управління взводу управління командира 2 батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, -

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

І . Формування обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. ОСОБА_21 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді радіо телефоніста-лінійного наглядача відділення управління взводу управління командира 2 батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, ІНФОРМАЦІЯ_8 року приблизно о 17 год. 00 хв., знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, на ґрунті виниклих неприязних стосунків із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 матросом ОСОБА_22 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, керуючись раптово виниклим умислом на протиправне заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_22 , застосував наявний у нього складний ніж, який дістав з правої зовнішньої кишені надягненої на ньому військової куртки і шляхом натискання на викидний механізм дістав лезо, після чого відразу наніс один прямий удар цим ножем в область життєво важливого органу серця ОСОБА_22 , чим заподіяв останньому смертельне поранення несумісне з життям, а саме проникаюче поранення грудної клітки з пошкодженням серця, легені, перикарда, в результаті чого ОСОБА_22 помер на місці події.

ІІ. Позиція сторони захисту

П.1. Покази обвинуваченого

2. Обвинувачений ОСОБА_21 у судовому засіданні не визнав свою вину та пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року, коли він перебував за місцем мешкання до нього підійшов ОСОБА_23 (його сусід по квартирі) та пояснив, що має неприємності і йому потрібна допомога. Після чого ОСОБА_24 попросив його піти з ним на зустріч з іншими військовослужбовцями для розмови, щодо конфлікту ОСОБА_23 . Так як вони військові, то повинні триматися, як бойова ланка разом. З собою обвинувачений взяв звичайний викидний ніж з кнопкою, який купив на базарі для побутових потреб. Після чого вони зібралися і поїхали в чотирьох: обвинувачений, ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 до місця події, куди на автомобілі марки «БМВ» приїхало четверо незнайомих йому раніше хлопців у тому числі ОСОБА_22 . ОСОБА_23 пішов до них і відійшов в бік для розмови з хлопцем з яким у нього виник конфлікт. ОСОБА_22 це не сподобалось і він підійшов до ОСОБА_23 і вдарив його, обвинувачений перший підійшов до ОСОБА_22 позаду і схватив його за руки. В свою чергу ОСОБА_22 почав бити обвинуваченого. Отримавши декілька ударів обвинувачений впав на землю і в цей час підійшли інші хлопці та почали його бити ногами, він закривав руками голову. У будь-які розмови з ОСОБА_22 він не вступав та хто в подальшому йому наносив удари не знає. Про допомогу обвинувачений не просив, так як це недопустимо з його точки зору. Потім хтось підійшов до нього та повідомив, що все скінчилося і він підвівся, самостійно пішов до дому. Під час бійки його ніж був в його бушлаті, він його не діставав та куди ніж дівся після бійки йому не відомо. Прийшовши додому обвинувачений побачив, що він був весь брудний та у крові і переодягнувся, кинув брудний одяг на ліжко. Далі він пішов до військової частини, намагаючись додзвонитися до командира, який згодом приїхав забрав його та коли вони прибули у військову частину їх вже чекала поліція. Під час обшуку обвинуваченого у військовій частині ніж при ньому не знайшли. Так як після бійки у обвинуваченого дуже боліла голова і текла носом кров, то він не пам`ятає, куди дівся ніж і як він переодягався. Що сталося з ОСОБА_22 йому було не відомо і не цікаво та під час затримання він не знав, що ОСОБА_22 помер. На його думку обвинуваченого ОСОБА_22 вбив ОСОБА_25 , який через місяць застрелився. Вину в інкримінованому злочині не визнає, так як нікого не вбив і наміру не мав. Звернув увагу суду, про те що та обставина, що його мати сплатила потерпілій витрати на поховання не підтверджує його причетність до злочину.

П.2. Доводи сторони захисту про недопустимість та неналежність доказів, а також про неможливість їх використання для підтвердження пред`явленого обвинувачення зводяться до наступного.

3. Захисник 14 грудня 2022 року подала клопотання в яких просила визнати недопустимими наступні докази:

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 22.03.2018, в якому зазначено, що у свідка ОСОБА_23 з`ясовано чи може він впізнати річ, опитано про ознаки речей та обставини за яких він бачив річ. На питання слідчого свідок ОСОБА_23 відповів, що ніж, яким ОСОБА_21 наніс тілесне ушкодження він впізнає по кольору, орнаменту на рукоятці, по розмірам, тому як неодноразово бачив ніж у ОСОБА_21 та на місті злочину. Тобто всупереч вимогам ч.1 ст. 229 КПК свідок дає загальний опис під який підпадає будь-який ніж, не називає жодної індивідуальні особливості ножа: наявність всередині рукоятки ножа ліхтарика, не описує, що рукоятка ножа має жовтий колір та має рельєфну структуру, що ніж обладнаний кнопкою викідного механізму, хоча свідок стверджує, що бачив цей ніж неодоразово. Отже свідок ОСОБА_23 не називає жодної прикмети та ознаки ножа за яким би його можна було ідентифікувати. Відповідно, слідчий навіть не намагається з`ясувати індивідуальні ознаки ножа та не вносить цю інформацію до протоколу, як того вимагає ч.1 ст. 229 КПК. Друге грубе порушення полягає у нехтуванні вимог ч.2 ст. 229 КПК, зокрема у протоколі зазначено, що на впізнання було надано 4 ножі: розкладний ніж з рукояткою коричневого кольору; розкладний ніж з рукояткою жовтого кольору; розкладний ніж з рукояткою чорного кольору; розкладний ніж з рукояткою сірого кольору. Тобто, відповідно до змісту протоколу, на впізнання свідку було пред`явлено 4 ножі які різко відрізняються між собою: мають різну форму леза, різний колір рукоятки та мабуть різні розміри, бо криміналістична лінійка не застосовувалася. Окремо звертаємо увагу, що не можливо встановити розмір ножа по фото. При цьому свідок зазначає, що впізнав ніж на фото №2 за сукупністю ознак перелічених раніше. На впізнання надавалися фотознімки з зображенням ножів, а не ножі. Третє грубе порушення: слідчий вносить до протоколу завідомо неправдиву інформацію, зокрема слідчий у протоколі пише, що на впізнання надано 4 ножа, а відповідно до подальшого змісту протоколу зазначається, що свідок впізнав ніж на фото №2. Той факт, що на впізнання свідку не надавалися ножі свідчить фототаблиця з якої чітко вбачається, що вона містить у собі 4 фотографії ножів. Кожна фотографія містить зображення лише одного ножа, тобто фототаблиця відображає кожен ніж окремо, а не зображення ножів, що мали би були сфотографовані під час слідчої дії. Звертає увагу суду, що 4 фотографії з зображенням ножів різняться між собою: на фото №1 та №4 ножі сфотографовані на білому фоні, на фото №2 ніж зображено на поверхні сірого кольору; на фото №3 ніж сфотографовано на поверхні світло-коричневого кольору. Окремо зазначає, що фото із зображенням 4 ножів одночасно, які за версією слідчого нібито надавалися свідку для впізнання, відсутнє, як і відсутня їх нумерація, що ще раз підтверджує, що ножі на впізнання свідку не надавалися, а впізнання проводилось за фотознімками, якщо взагалі проводилось. Четверте грубе порушення: відповідно до інформації, що відображена у фототаблиці, яку склала експерт-криміналіст ОСОБА_26 , вказана особа не була учасником процесуальної дії, відомості в протоколі про неї відсутні, хто проводив фотографування не відомо, яким чином вона є дотичною до даного кримінального провадження є незрозумілим, бо доручення відсутнє. От же, при складанні протоколу було порушено вимогу п.1 ч.3 ст. 104 КПК, а саме не внесено інформацію про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії. Також виникає питання: коли, ким та де були зроблені фото цих 4 ножів, джерело походження цих фотознімків є невідомим. П`яте, у протоколі вказано про фіксацію даної слідчої дії на фотоапарат «Sony». Однак, в порушення вимог п.1 ч.3 ст.104 КПК, дані щодо характеристик фотоапарату, які б дозволили в подальшому ідентифікувати його, в протоколі слідчої дії відсутні, також не було зазначено умови та порядок їх використання. Шосте, у протоколі відсутні відомості про упакування ножів після проведення слідчої дії як того вимагає ч.2 ст. 106 КПК, що також свідчить про те, що зазначені ножі на впізнання не надавалися. Крім того, під час дослідження речових доказів у судовому засіданні було досліджено бирки з пакування речових доказів. Бирки із датою 22.03.2018 року на пакуванні ножів відсутні, що ще раз свідчить про те, що згадані ножі не були предметом впізнання. Сьоме, фототаблиця, яка відповідно до матеріалів кримінального провадження зазначена як фотоілюстрація, не зазначена як додаток до протоколу, що є порушенням ч.1 ст. 105 КПК. Наголошує, що процедура впізнання речей по фотознімкам взагалі не передбачена діючим КПК, отже дана слідча дія проведена с грубим порушенням кримінального процесуального закону, що тягне за собою недопустимість як доказу вказаних протоколів та фактичних даних, що у них відображені в силу вимог ст. ст. 84, 86 КПК;

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 22.03.2018 року, вважає недопустимим доказом, так як під час проведення слідчої дії були здійснені наступні порушення: свідок ОСОБА_24 на запитання слідчого відповів, що ніж яким ОСОБА_21 03.12.2017 спричинив тілесне ушкодження ОСОБА_22 впізнає по кольору, орнаменту на рукоятці, по розмірам так як неодноразово бачив ніж у ОСОБА_21 та на місті злочину - тобто загальний опис під який підпадає будь-який ніж; свідок не надає опису предмету та не називає жодної ідентифікуючої ознаки; свідок заявив, що на фото №1 за сукупністю ознак перелічених вище впізнає ніж яким ОСОБА_21 03.12.2017 спричинив тілесне ушкодження ОСОБА_22 ; у протоколі слідчий зазначає недостовірну інформацію, що на впізнання надавалися 4 ножі, а фактично на впізнання надавалися фотознімки джерело походження яких не встановлено; під час впізнання використано 4 ножі які різко відрізняються між собою: мають різну форму леза, різний колір рукоятки (коричневий, жовтий, сірий та чорний); фототаблиця свідчить про те, що на впізнання було надано фотознімки ножів на яких відображений кожен ніж окремо (тобто одне фото - один ніж); фотографії ножів різко різняться між собою. На фото №1 зображений на сірому фоні, на фото № 2 ніж зображений на білому фоні, на фото АДРЕСА_4 ножі зображені на білому фоні; за фотознімками неможливо визначити розмір ножа; фототаблицю склала експерт-криміналіст ОСОБА_26 , яка не була учасником процесуальної дії, відомості в протоколі про неї відсутні; хто де та коли проводив фотографування ножів не відомо; Під час допиту 04.09.2020 у судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_24 , повідомив, що під час впізнання йому показували світлини ножа та на місці злочину ножа у обвинуваченого не бачив. Таким чином під час проведення впізнання речей в обох випадках слідчим було грубо порушено вимоги ст. ст. 229, 231, 104, 105, 106 КПК України, під час проведення слідчої дії не вказані ідентифікуючі ознаки зазначених ножів, що унеможливлює їх впізнання; на впізнання надавалися ножі з рукоятками різного кольору, що створює різку відмінність предмету впізнання та у свою чергу ставить під сумнів об`єктивність та законність проведення зазначених слідчих дій, а тому протокол пред`явлення речей для впізнання від 22.03.2018, протокол пред`явлення речей для впізнання від 22.03.2018 та інформація, що у них міститься є недопустимими доказами.

4. Захисник просила визнати недопустимими доказами:

- протокол слідчого експерименту від 22.03.2018 та відеозапис слідчої дії за участю свідка ОСОБА_24 з яких вбачається, що проведена слідча дія фактично не є слідчим експериментом, а по своїй суті є показами свідка наданими ним під відеозапис, відтворення подій на відеозаписі відсутнє. Точніше, ті дії свідка, що зафіксовані на відеозаписі не можна вважати відтворенням подій. Слідча дія проведена формально, не відображає фактичні обставини бійки, що відбувалися між військовослужбовцями. Для реального відтворення подій до участі у слідчому експерименті не були залучені статисти за допомогою яких було б можливим відтворити дії усіх учасників події у динаміці, відтворити обстановку та обставини події, що відбувалися у с. Алтестово 03.12.2017 р. Те, що зафіксовано на відеозаписі слідчої дії, не можна назвати відтворенням подій. Крім того, під час проведення слідчого експерименту слідчий використовує понятого ОСОБА_27 у якості статиста, що не передбачено діючим законодавством, так як свідок не може бути безпосереднім учасником слідчої дії. Слідчий експеримент проводився у світлу пору доби при тому, що відповідно до матеріалів кримінального провадження події відбувалися, коли вже було темно, що виключає можливість реального відтворення подій. Тому захисник ставить під сумнів об`єктивність встановлених даних. Під час проведення слідчого експерименту слідчий був зобов`язаний переконатися у тому, чи дійсно цей свідок міг бачити та чути те, про що він розповідає. Наприклад ніж у руці ОСОБА_21 . Тобто у рамках цього кримінального провадження проведення слідчого експерименту в темну пору доби є принциповим. Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, не може мати в суді доказового значення з огляду на ч. 4 ст. 95 КПК, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що під час проведення слідчого експерименту слідчий задає свідку навідні питання та фактично підказує свідку про що потрібно розповідати, а інколи розповідає (підсумовує сказане) замість свідка, що є неприпустимим. З протоколу не вбачається, хто проводив відеозйомку. От же, при складанні протоколу було порушено імперативну вимогу п.1 ч.3 ст. 104 КПК, а саме не внесено інформацію про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону. До протоколу внесено недостовірну інформацію про те, що учасники слідчої дії ознайомлені з протоколом шляхом надання письмового протоколу та перегляду відеозапису слідчої дії. Слідчу дію було розпочато о 16 год. 18 хв. закінчено о 16 год. 31 хв., тобто на проведення було витрачено 13 хвилин. За цей час неможливо провести слідчий експеримент, написати протокол, надати його на ознайомлення свідкам, ознайомити свідків з матеріалами відеозапису. Протокол на місці проведення слідчої дії не складався та відеозапис для перегляду учасникам слідчої дії не надавався. Цей факт підтверджується матеріалами кримінального провадження, оскільки чотири слідчі експерименти проводилися один за одним з інтервалом в декілька хвилин. Таким чином слідчий знов порушив вимоги ч.4 ст. 104 КПК. У протоколі не зазначено про належність, технічний стан, інвентарний номер цифрової відеокамери фотоапарату SONY. Окремо зазначає, що під час допиту у суді 04.09.2020 р. свідок ОСОБА_24 сказав, що слідчий нас (тобто його та інших свідків) знімав та телефон по одному. Доказів того, що під час слідчої дії було використано цифрову відеокамеру фотоапарату SONY сторона обвинувачення не надала, покази свідка не спростувала. У протоколі не зазначено про те хто, коли та за допомогою якої техніки виготовив копії відеозапису слідчої дії. Відомості про цю особу також у протоколі відсутні. Допитаний 04.09.2020 р. у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 сказав, що слідчий писав протокол від руки та він його підписав. Свідок надав суду неправдиві покази, які спростовуються матеріалами кримінального провадження, так як наступний слідчий експеримент який було проведено за участю свідка ОСОБА_28 розпочато о 16 год. 35 хв., тобто через 4 хвилини після закінчення слідчої дії за участю ОСОБА_24 ;

- протокол слідчого експерименту від 22.03.2018 р. та відеозапис слідчої дії за участю свідка ОСОБА_28 . Також проведений з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону та в силу приписів ст. 86 КПК України мають бути визнані недопустимими доказами з огляду на наступне: проведена слідча дія фактично є не слідчим експериментом, а є поясненнями свідка та надає пояснення від відеозапис, фактично відтворення подій на відеозаписі відсутнє; слідча дія проведена формально, не відображає фактичні обставини бійки, що відбувалися між військовослужбовцями. Для реального відтворення подій до участі у слідчому експерименті не були залучені статисти за допомогою яких було би можливим відтворити дії усіх учасників події, відтворити обстановку та обставини події, що відбувалися у с. Алтестово і у подальшому призвели до смерті потерпілого. Те, що зафіксовано на відеозаписі слідчої дії не можна назвати відтворенням подій; слідчий експеримент проводився у світлу пору доби при тому, що відповідно до матеріалів кримінального провадження події відбувалися, коли вже було темно, що виключає можливість реального відтворення подій. Тому захисник ставить під сумнів об`єктивність встановлених даних; на відеозаписі зафіксовано, що під час проведення слідчого експерименту слідчий задає свідку навідні питання та фактично підказує свідку про що потрібно розповідати, а інколи розповідає (підсумовує сказане) замість свідка, що є неприпустимим; з протоколу не вбачається, хто проводив відеозйомку. От же, при складанні протоколу було порушено імперативну вимогу п.1 ч.3 ст. 104 КПК та ч.6 ст. 240 КПК України, а саме не внесено інформацію про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону; до протоколу внесено недостовірну інформацію про те, що учасники слідчої дії ознайомлені з протоколом шляхом надання письмового протоколу та перегляду відеозапису слідчої дії. Слідчу дію було розпочато о 16 год. 35хв. закінчено о 16 год. 43хв., тобто на проведення було витрачено 7 хв.13 сек. За цей час неможливо провести слідчий експеримент, написати протокол, надати його на ознайомлення свідкам, ознайомити свідків з матеріалами відеозапису. Слідчий вносить недостовірну інформацію до протоколу, коли на відеозаписі говорить про те, що відео надано для перегляду учасникам. Таким чином слідчий знов порушив вимоги ч.4 ст. 104 КПК та ч.3 ст. 240 КПК; у протоколі не зазначено про належність, технічний стан, інвентарний номер цифрової відеокамери фотоапарату SONY; у протоколі не зазначено про те хто, коли та за допомогою якої техніки виготовив копії відеозапису слідчої дії. Відомості про цю особу також у протоколі відсутні; допитаний 07.02.2020 року у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 сказав, що відеозапис він не переглядав, де і коли підписував протокол не пам`ятає; протокол складений з порушенням вимог п.2 ч.3 ст. 240 КПК: не зазначає відомості які є важливими для кримінального провадження. Фактичні дані, що були зафіксовані під час проведення слідчого експерименту жодним чином не доказують факт нанесення ОСОБА_21 ножового поранення потерпілому та таким чином є неналежним доказом. Протокол слідчого експерименту від 22.03.2018 року та відеозапис слідчої дії за участю свідка ОСОБА_23 та протокол слідчого експерименту від 22.03.2018 року та відеозапис слідчої дії за участю свідка ОСОБА_29 також мають бути визнані неналежними та недопустимими доказами з вищевказаних підстав, так як під час проведення слідчих експериментів слідчий вчиняє однакові порушення вимог кримінального процесуального закону.

5. Захисник просила визнати недопустимим доказами: висновок судово-медичної криміналістичної експертизи № 16 від 09.02.2018 предметом дослідження якої був одяг потерпілого та два ножі: ніж з рукояткою чорного кольору з гравіюванням «НОМЕР_12» який було вилучено під час проведення огляду місця події 03.12.2017 по АДРЕСА_3 та ніж який було вилучено під час проведення огляду місця події 03.12.2017 у АДРЕСА_2 ; висновок судово-медичної експертизи № 14 від 07.02.2018 предметом дослідження якої був одяг обвинуваченого який було вилучено під час проведення огляду місця події 03.12.2017 по АДРЕСА_2 ; висновок судово-медичної експертизи № 15 від 08.02.2018 предметом дослідження якої був одяг потерпілого; висновок судово-медичної експертизи № 64 від 22.02.2018 предметом дослідження якої були: складений ніж чорного кольору з гравіюванням «НОМЕР_12» який було вилучено під час проведення огляду місця події 03.12.2017 по АДРЕСА_3 та ніж який було вилучено під час проведення огляду місця події 03.12.2017 по АДРЕСА_2 ; висновок судово-медичної імунологічної експертизи № 114 від 06.03.2018 предметом дослідження якої був бушлат обвинуваченого який було вилучено під час проведення огляду місця події 03.12.2017 у АДРЕСА_2 ; висновок судово-медичної імунологічної експертизи № 38 від 12.12.2018 складений ніж який було вилучено під час проведення огляду місця події 03.12.2017 по АДРЕСА_3 та який було вилучено під час проведення огляду місця події 03.12.2017 на території домоволодіння по АДРЕСА_2 . Зазначені докази не є допустимими у зв`язку з тим що речові докази захисникам ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та обвинуваченому відкриті не були. Зазначає, що під час дослідження речових доказів у суді ретельно досліджувалися бирки, що використовувались при опечатуванні речових доказів. Звертає увагу суду, що бирки з датою 07.05.2018 року були відсутні, що ще раз свідчить про факт невідкриття речових доказів в порядку ст. 290 КПК. Захисник наголошує, що речові докази у порядку ст. 290 КПК України не відкривалися. Протокол про надання доступу до матеріалів кримінального провадження сам по собі не є доказом у розумінні ст. 84 КПК України, але відомості, що у ньому відображені прямо впливають на критерій допустимості доказів. Враховуючи той факт, що речові докази у порядку ст. 290 КПК відкриті не були, то за доктриною «плодів отруєного дерева» похідні докази також є недопустимими доказами, зокрема: усі експертизи, що були проведені під час досудового розслідування та предметом дослідження яких були речові докази; протоколи впізнання речей тощо.

6. Захисник просила визнати недопустимим доказами:

- висновок експерта №32 від 09.02.2018 року. В силу положень ч.12 ст. 290, ч.2 ст. 86, ч.5 ст. 101 КПК зазначена експертиза є недопустимим доказом. Крім того, захисник зазначає, що висновок експерта № 32 від 09.02.2018 р. є неналежним доказом з огляду на наступне. Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження (ст.3 ЗУ Про судову експертизу). Зазначений експертний висновок не відповідає цим вимогам закону. Абзацом 2 п.3.4 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» передбачено, що об`єкти дослідження надсилаються в експертну установу (експертові) в упаковці, яка забезпечує їх збереження, та засвідчуються особою у передбаченому законодавством порядку. Як вбачається зі змісту тексту експертного дослідження у розділі «Дослідницька частина. Речові докази» написано: «… 09.01.2018 р. у відділення було доставлено два пакети. Пакет № 1 з супровідним надписом: « 03.12.2017 р. ОМП с. Алтестово вул. Фруктова 2а вилучено складний ніж з рукояткою жовтого кольору…» Цілісність пакету не порушена, при розтині з нього вилучено ніж...». Зазначена інформація є неправдивою, оскільки 25.01.2018 року щодо цього ножа було проведено експертне дослідження, що підтверджується висновком експерта № 22 від 25.01.2018 р. Отже упакування ножа не могло бути не порушене, або могло бути непорушеним лише у випадку, якщо експертне дослідження № 22 не проводилося. Опис пакету № 2 взагалі відсутній. Про цілісність пакування не написано жодного слова. Натомість у тексті міститься посилання на опис пакетів з одягом ОСОБА_22 , що відображений у висновку судово-медичного дослідження № 15 від 10.01.2018 р. Таким чином, експерт не мала права приймати на експертизу речові докази які надійшли у відділення у неупакованому виді, що є грубим порушенням вимог абзацу 2 п.3.4 Інструкції. Захист ставить під сумнів законність та об`єктивність проведеного дослідження. У п.8 розділу «Дослідження» експерт зазначає, що при візуальному дослідженні не виявлено накладень, що схожі на кров, на наданому ножі. Індивідуальні особливості ножа (як травмуючого предмета) експертом не встановлено та у експертному висновку не описано. У розділі «Експериментальні дослідження» експерт описує експериментальні дослідження що проводилися ним клинком наданого ножа відносно кофти потерпілого. Експериментальні дослідження щодо інших речей які мали ушкодження не проводилися. Розділ «Порівняльне дослідження» містить у собі лише порівняння експериментального пошкодження на кофті ОСОБА_22 з експериментальним пошкодженням пошкодження на медичній клейонці. Порівняння ушкоджень на куртці тільнику не проводилося. Крім того експерт не провів співставлення ушкоджень на куртці, спортивній кофті і тільнику між собою як цього вимагають правила проведення криміналістичного дослідження. Клапоть шкіри грудної клітини та ділянка м`язової тканини серця взагалі не були предметом дослідження. Про клапоть шкіри, що був вилучений з трупа потерпілого експерт згадує лише у розділі «Підсумки». Окремо слід зазначити, що експерт пише, що індивідуальні особливості травмуючого предмета в пошкодженнях не відображаються, але при цьому робить висновок про те, що не виключається можливість утворення колото-різаного пошкодження на клапоті шкіри грудної клітини, а також на його одязі як клинком наданого складного ножа. За таких обставин колото-різане пошкодження могло бути нанесено будь-яким іншим ножем з аналогічними параметрами. Висновок експерта є суперечливим, неповним та необ`єктивним. Крім того, експерт посилається на експертизу № 695 від 15.12.2017 р., яка в матеріалах кримінального провадження відсутня. Таким чином, захисник ставить під сумнів висновки цього експертного дослідження, оскільки дослідження є неповним, висновки є необґрунтованими та необ`єктивними. Висновок експерта не відповідає вимогам ст. 85 КПК України та є неналежним доказом;

- висновок експерта № 376 від 04.01.2018, так зазначену експертизу було проведено лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_32 . Відповідно до кваліфікації, що зазначена у тексті експертизи, зазначений експерт не має права на проведення судово-медичних криміналістичних експертиз. Під час проведення експертизи експерт вийшов за межі своєї компетенції, бо не мав права проводити дослідження які відносяться до компетенції судово-медичних криміналістичних експертиз, зокрема він не мав права надавати відповіді на питання слідчого № 12 та питання слідчого № 13 які стосувалися пози та положення тіл потерпілого та обвинуваченого. При складенні висновку не дотримався вимог Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи, що затверджені Наказом МОЗ N 6 від 17.01.95. Пунктом 2.1.4. Правил встановлено, що при наявності на одязі пошкоджень і забруднень описується їх характер, точна локалізація на частинах одягу відповідно до стандартних найменувань останніх, форма, розміри, напрямок, стан країв і кінців, віддаль від швів та інших конкретних деталей одягу, співставляють локалізацію пошкоджень (забруднень) на одязі зі слідами на трупі. Вказана вимога експертом не виконана. Вимірювання температури тіла в пахвових западинах і в прямій кишці здійснюється двічі з годинною перервою, як того вимагає п.2.1.6 Правил, експертом не проводилося, у експертизі не відображено. Пунктом 2.1.12 правил встановлено, що: Описують всі зовнішні ушкодження, які є на трупі: вигляд (синець, садно, рана), їх точну анатомічну локалізацію відносно щонайменше двох анатомічних точок-орієнтирів тіла (при необхідності - і відстань від підошвової поверхні стоп), форму, розміри, напрямок по осі тіла, колір, характер країв і кінців, особливостей рельєфу саден і його взаємовідношення зі шкірою, що оточує, наявність ранового каналу, забруднень тощо. Локалізація ножового поранення експертом не описана. Пункт 2.2.19 Правил регламентує порядок дослідження трупа з ушкодженнями колючими, ріжучими, колючо-ріжучими, рубаючими і рублячо-ріжучими предметами: до опису ушкоджень треба вносити не лише точну локалізацію, а й висоту розміщення ран від підошвових поверхонь стоп, а також приблизну висоту від рівня сідничних горбів (нижнього краю симфізу). Вказана вимога експертом не виконана.… обов`язково зазначають орієнтацію кінців ушкоджень щодо вертикальної осі тіла або щодо цифр циферблата годинника; Вказана вимога експертом не виконана; труп і ушкодження на ньому фотографують із дотриманням судово-медичних правил. Вказана вимога експертом не виконана;для судово-медично-криміналістичного дослідження надсилаються вилучені відповідним чином шматки шкіри з кожним ушкодженням або по одному з однотипних ушкоджень для виявлення наявності металізації, сторонніх включень, а також характеру і особливостей засобу травм. Вказана вимога експертом не виконана;при розміщенні ушкоджень в зоні венозних синусів обов`язково проводиться проба на повітряну емболію - прокол правого (і лівого) шлуночків серця під водою; Вказана вимога експертом не виконана; обсяг розтину звичайний, крім випадків розміщення ушкоджень поза зоною дослідження органів і тканин при стандартному секційному розрізі (на спині, кінцівках і т.ін.). У цих випадках розтин м`яких тканин у ділянці розміщення ушкоджень і дослідження ходу ранового каналу від них обов`язковий; детально описуються тканини і органи, через які проходить кожний рановий канал, їх товщина у цьому місці, а також напрямок щодо вертикальної осі тіла і довжина кожного ранового каналу, виміряного шар за шаром і за зондом. Вказана вимога експертом не виконана, вимірювання раневого каналу не проведено;обсяг лабораторних досліджень і умови взяття матеріалів для них такі самі, як згадано в п.2.2.17, за винятком судово-гістологічного дослідження, при якому до зазначеного комплекту кусочків внутрішніх органів додаються маркіровані кусочки органів, які складають шари ранового каналу. Кусочки тканин з шарів ранового каналу не відбиралися, на гістологічного дослідження не направлялися. За викладених обставин слід дійти висновку, що зазначений висновок експерта не відповідає вимогам діючого законодавства, є недопустимим доказом в силу положень ч.12 ст. 290, ч.2 ст. 86, ч.5 ст. 101 КПК та неналежним доказом на підставі ст. 85 КПК;

- висновок експерта №376 від 18.04.2018 року, захисник вважає, що зазначений документ взагалі не можна назвати висновком експерта тому, що його зміст абсолютно не відповідає вимогам діючого законодавства. Наказ МЮУ № 53/5 від 08.10.98 « Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень містить у собі вимоги щодо змісту експертизи. Зокрема у п. 4.12 визначено, що висновок експерта складається з обов`язковим зазначенням його реквізитів (найменування документа, дати та номера складання висновку, категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галуззю знань) та трьох частин: вступної (Вступ), дослідницької (Дослідження) та заключної (Висновки). Наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 р. затверджено Правила проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи. Правилами передбачено, щокожен висновок (акт) повинен складатися з таких розділів: Вступної частини, що містить титульний лист, запитань, поставлених на вирішення експертизи, та стислий виклад обставин справи. Дослідної частини. Даних лабораторних та додаткових методів дослідження. Підсумків (п. 1.26 - п.1.26.4). Як вбачається зі змісту експертного висновку № 376 від 18.04.2018, зазначений висновок не містить у собі дослідницької частини та даних методів дослідження. Висновок складається зі вступної частини та підсумків. У висновку експерта відсутня інформація про те як, коли та у якому вигляді були надані речові докази на дослідження; параметри речових доказів не описані; відсутня інформація про те, які експериментальні дослідження було проведено з речовими доказами. Тобто є абсолютно не зрозумілим на підставі чого робить висновок про те, що найбільш вірогідним є що ніж з рукояткою жовтого кольору за своїми конструктивними ознаками відповідає ушкодженням на тілі трупа. Інструкцією про призначення та проведення судових експертних та експертних досліджень яка затверджена наказом МЮУ № 53/5 від 08.10.1998 передбачено, що: «У разі призначення експертизи (залучення експерта) для проведення додаткової або повторної експертизи, крім матеріалів, зазначених у пункті 3.3 цього розділу, до експертної установи (експертові) надаються також висновки попередніх експертиз з усіма додатками (фотознімками, порівняльними зразками тощо), а також додаткові матеріали, що стосуються предмета експертизи, які були зібрані після надання первинного висновку. У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення (п. 3.6).» Постанова слідчого від 14.03.2018 не містить у собі обґрунтування необхідності проведення додаткової експертизи (т.6 а.с. 159-160) та висновок експерта не містить у собі інформацію про те, що вказана експертиза є додатковою. Таким чином зазначений висновок експерта є завідомо недостовірним, не відповідає вимогам діючого законодавства, є недопустимим доказом в силу положень ч.12 ст. 290, ч.2 ст. 86, ч.5 ст. 101 КПК та неналежним доказом на підставі ст. 85 КПК.

ІІІ. Надані сторонами кримінального провадження і досліджені у судовому засіданні докази.

7. Потерпіла ОСОБА_33 в судовому засіданні пояснила, що 03.12.2017 року, в неділю, о 15.30 годин вона зателефонувала сину - ОСОБА_22 , який повідомив що в нього все добре та немає часу розмовляти. Потім, їй зателефонували з військової частини та повідомили, що її сина немає в живих. Її син мешкав за межами військової частини в АДРЕСА_2 , де винаймав житло та з ким саме, вона не знає. Про смерть сина їй повідомив слідчий. Мати ОСОБА_21 надала їй 50 000 грн., поховання сина. За життя її син займався спортом: волейбол, баскетбол. Видами спорту пов`язаними з бойовими мистецтвами не займався. Підтримала цивільний позов щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень.

8. Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань, по кримінальному провадженню №0001337 від ІНФОРМАЦІЯ_8 року час внесення даних 22.13 годин, з якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року близько 17 години 00 хвилин навпроти будинку АДРЕСА_3 , між військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 - ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник конфлікт на побутовому підґрунті, в ході якого ОСОБА_21 власним розкладним ножем наніс удар ОСОБА_22 в область грудної клітини зліва. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий загинув (ЄО №7670) (т. 2 а.с. 107)

09. Повідомлення «Армор» від ІНФОРМАЦІЯ_8 року, відповідно до якого 17.19 години надійшов дзвінок: заявник повідомив, що зарізали його друга. На місці події є вже екіпаж але він бездіє (т. 2 а.с. 108).

10. Повідомлення «Армор» від ІНФОРМАЦІЯ_8 року, відповідно до якого 18.36 години надійшов дзвінок: з охорони здоров`я та лікар повідомив, що ОСОБА_22 було нанесене проникаюче поранення в область серця, наніс сослуживец (т.2 а.с. 109).

11. Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04 грудня 2017 року, старшим слідчим Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_34 , затримано ОСОБА_21 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Обшук затриманої особи не проводився. ОСОБА_21 було затримано ВЧ НОМЕР_1 в АДРЕСА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8 року о 23.00 годин. Під час затримання ОСОБА_21 пояснив, що йому зрозуміло, що він затримується за вчинення умисного вбивства, свою вину не визнає (т.6 а.с. 71-74).

12. Протокол огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_8 року та доданими фотоілюстраціями, згідно якого старшим слідчим СВ Усатівського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_35 , оглянуто територію, що є земельною ділянкою між проїжджою частиною АДРЕСА_3 . Під час огляду виявлено труп ОСОБА_22 , який направлено в Біляївське бюро СМЕ та вилучено шапку чорного кольору, шапку з тканини зеленого кольору, розкладний ніж з рукояткою чорного кольору, дві скляні пляшки від пива «Оболонь світле», мобільний телефон «iPhone5» ІМЕІ: НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 114-119);

13. Протокол огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_8 року та доданими фотоілюстраціями та заявою ОСОБА_36 , згідно якого старшим слідчим СВ Усатівського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_35 , оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлено та вилучено медичну книжку ОСОБА_21 та опечатано в полімерному пакеті, спортивні штани чорного кольору опечатано в полімерному пакеті, бушлат кольору хакі з плямами бурого кольору опечатано в полімерному пакеті, ніж опечатано в паперовому конверті, мобільний телефон «Lenovo» опечатано в полімерному пакеті (т. 2 а.с. 120-126).

14. Протокол огляду місця події від 04 грудня 2017 року та доданими фотоілюстраціями і заява ОСОБА_37 , згідно яких старшим слідчим СВ Усатівського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_35 , оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_5 . Під час огляду вилучено розкладний ніж (т. 2 а.с. 127-131).

15. Протоколом огляду місця події від 06 грудня 2017 року, згідно якого старшим слідчим СВ Усатівського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_35 , оглянуто мобільний телефон ОСОБА_21 марки «Xiaomi» з картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 . Під час огляду встановлено, що з 12.12 год ІНФОРМАЦІЯ_8 року здійснювалися наступні телефоні дзвінки: 18.23 год вхідний дзвінок з номеру НОМЕР_4 тривалість 1 хв 22с., 18.29 год вхідний дзвінок з номеру НОМЕР_5 тривалість 1 хв. 9 с. контакт «ОСОБА_41», 18.37 - три пропущених виклики від контакт «ОСОБА_41», 18.39 год вихідний дзвінок на контакт «ОСОБА_41» - тривалість 32 с., 18.43 год 9 пропущених викликів контакт «ОСОБА_41». Вхідний дзвінок 18.57 год контакт «ОСОБА_41» тривалість 1 х. 6 с., 18.58 год. 6 пропущених викликів з номеру НОМЕР_6 , 18.59 год. Вихідний дзвінок на мобільний номер НОМЕР_7 - тривалість 1 х. 28 с. 19.09 год. 9 пропущених викликів з мобільного номеру НОМЕР_6 , 19.10 год. Вихідний дзвінок з мобільного номеру НОМЕР_6 тривалість 1 х. 23 с. 19.13 год. Вхідний дзвінок з мобільного номеру НОМЕР_8 контакт «ОСОБА_42» тривалість - 18 с., 19.03 год вхідний дзвінок з мобільного номеру НОМЕР_9 тривалість 28 с, 19.14 год вхідний дзвінок НОМЕР_9 тривалість 10с. В журналі огляду повідомлень мобільного телефону ІНФОРМАЦІЯ_8 року виявлено одне повідомлення про пропущений виклик з мобільного номеру НОМЕР_10 . Наведеного вбачається, що деякий час ОСОБА_21 уникав спілкування з будь-ким та не викликав швидкої допомоги (т.3 а.с. 132-133).

16. Протоколом огляду від 17 грудня 2017 року, яким встановлено що слідчим СВ УВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_38 , проводився огляд у відділенні СМЕ в АДРЕСА_6 . В ході огляду в приміщенні моргу судово-медичний експерт видав речі - одяг з трупа ОСОБА_22 , а саме болонєву куртку синього кольору з підкладкою червоного кольору на якій мається ушкодження у вигляді скрізного порізу в районі лівого карману по висоті 40 см від нижнього краю. На куртці мається плями речовини бурого кольору. Матерчата кофта темного кольору з молнією білого кольору. В лівій частині кофти з знизу мається емблема «V», під якою мається ушкодження у виді скрізного порізу. На поверхні вище зазначеної кофти виявлено плями речовини бурого кольору, на бокових смужках пляма, на ній зліва мається пошкодження у вигляді скрізного прорізу, байкові брюки темного кольору на яких виявлено плями речовини бурого кольору. 2 шкарпетки сірого кольору, на яких мається плями речовини бурого кольору. Кросівки чорного кольору із шкіри на яких маються плями речовини бурого кольору (т.4 а.с. 171-174).

17. Протоколом огляду від 19 березня 2018 року та доданою фототаблицею до нього, яким встановлено, що старшим слідчим СВ Усатівського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_35 , виявлено мобільний телефон «Lenovo А680» серійний номер НОМЕР_11 власник ОСОБА_23 . В ході огляду встановлено переписку в соціальній мережі «Телеграмм» за 03.12.2017: повідомлення ОСОБА_39 о 14:37 «Где построения??», повідомлення ОСОБА_40 о 15:04 «В понедельник командирский день, по этому построение в Алтестово »; повідомлення ОСОБА_39 о 15:08 « ОСОБА_40 будь проще не у тебя питалось»; повідомлення ОСОБА_40 о 15:24 «Учи расписание дня и недели»; повідомлення ОСОБА_39 о 15:26 «А ти шо сильно умный, завтра поговорим»; повідомлення ОСОБА_40 о 15:28 «Не у тебя было спрашивали!!! Умолкни и не засоряй єфир!!!» було вилучено мобільний телефон, та передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_23 . З викладеного вбачається наявність конфлікту між ОСОБА_23 і ОСОБА_28 для вирішення якого на місце події поїхав в тому числі і ОСОБА_42 (т. 4 а.с. 175-178).

18. Довідка про погоду №21130/05-144 від 27 грудня 2017 року надана ДСУ НДС Гідрометеорологічний центр Чорного та Азовських морів, відповідно до якої ІНФОРМАЦІЯ_8 року в період з 16.45 год до 17.30 год в АДРЕСА_2 спостерігалися наступні погодні умови: невеликий дощ, кількість опадів склала 3 мм, вітер південно-східний 5м/с. В період з 14.40 год до 18.05 год спостерігався туман з видимістю 100 м, температура повітря 8 градусів тепла (т. 4 а.с. 184).

19. Протоколами проведення слідчих експериментів від 22 березня 2018 року та доданими дисками з відеозаписами за участю свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , проведеним старшим слідчим СВ Усатівського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_35 з метою перевірки і уточнення відомостей показів свідків, щодо обставин вбивства ОСОБА_22 підозрюваним ОСОБА_21 . Так під час слідчого експерименту зазначені свідки вказали місце де відбувалася подія та механізм нанесення обвинуваченим поранення потерпілому. В подальшому під час допиту у судовому засіданні свідки підтвердили покази надані на під час слідчого експерименту (т.4 а.с.189-192,201-204, т. 5 а.с. 99-107);

20. Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22 березня 2018 року та доданими фотоілюстраціями, згідно якого старшим слідчим СВ Усатівського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_35 , у присутності понятих ОСОБА_43 , ОСОБА_44 було пред`явлено для впізнання свідку ОСОБА_24 речі, а саме: розкладний ніж з рукояткою жовтого кольору, розкладний ніж з рукояткою коричневого кольору, розкладний ніж з рукояткою чорного кольору, розкладний ніж з рукояткою сірого кольору. На запитання слідчого свідок ОСОБА_24 відповів, що ніж яким ОСОБА_21 спричинив ІНФОРМАЦІЯ_8 року тілесні ушкодження ОСОБА_22 , впізнає по кольору ручки, орнаменту на рукоятці, так як неодноразово бачив ніж у ОСОБА_21 та на місці злочину (т. 4 а.с. 193-194)

21. Актом №7670 про застосування службового собаки від ІНФОРМАЦІЯ_8 року, молодшим інспектор-кінологом ст. сержантом поліції ОСОБА_45 згідно якого було застосовано службового собаку за кличкою « Гриша », на місці вбивства за адресою: АДРЕСА_2 . Застосовано службову собаку від бушлата який належить злочинцю, службова собака взяла слід від місця де відбувалася бійка, пішла по АДРЕСА_3 (по спаданню) біля 700 м. пройшла повз будинку АДРЕСА_7 , дійшла до причалу і там закінчила свою роботу. Зазначене дає підстави суду вважати, що ОСОБА_21 після вчинення злочину пішов спочатку до водойми з метою приховання слідів злочину (т.7 а.с. 53).

22. Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22 березня 2018 року та доданими фотоілюстраціями, згідно якого старшим слідчим СВ Усатівського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_35 , у присутності понятих ОСОБА_43 , ОСОБА_44 було пред`явлено ОСОБА_23 для впізнання речі, а саме: розкладний ніж з рукояткою коричневого кольору, розкладний ніж з рукояткою жовтого кольору, розкладний ніж з рукояткою чорного кольору, розкладний ніж з рукояткою сірого кольору. На запитання слідчого свідок ОСОБА_23 відповів, що власний складний ніж, який він загубив 03.12.2017 року на узбіччі АДРЕСА_3 впізнає по кольору рікоятки, орнаменту на рукоятці, розмірам (т. 5 а.с. 87-90).

23. Протокол пред`явлення речей для впізнання від 22 березня 2018 року та доданими фотоілюстраціями, згідно якого старшим слідчим СВ Усатівського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_35 , у присутності понятих ОСОБА_43 , ОСОБА_44 було пред`явлено для впізнання речі, а саме: розкладний ніж з рукояткою коричневого кольору, розкладний ніж з рукояткою жовтого кольору, розкладний ніж з рукояткою чорного кольору, розкладний ніж з рукояткою сірого кольору. На запитання слідчого свідок ОСОБА_23 відповів, що ніж, яким ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_8 року спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_22 , впізнає по кольору, орнаменту на рукоятці, розмірам, тому як неодноразово бачив ніж у ОСОБА_21 та на місці злочину (т. 5 а.с. 91-94).

24. Протоколом № 000877 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від ІНФОРМАЦІЯ_8 року, лікарем ОСОБА_46 було оглянуто ОСОБА_21 та встановлено, що останній був у тверезому стані (факт вживання бензодіазепінів) (т. 5 а.с. 111);

25. Висновком експерта № 3175 від 26 грудня 2017 року та актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 3149/162-Д від ІНФОРМАЦІЯ_8 року, встановлено, що на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_21 , 1991 р.н., та даних книги запису хворих військовослужбовців, які тримаються на гауптвахті (КТЗ) ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до яких у ОСОБА_21 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синці тім`яно-скроневої області справа (1), повік правого ока (1), нижньої повіки лівого ока (1), садно лівої виличної області (1), синець області правого підребер`я (1).Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у ушкодженнях не відобразилися, якими могли бути руки (стиснута в кулак кисть, ділянка ліктьового згину), ноги (у взутті) та інші предмети. Синці тім`яно-скроневої області справа, повік правого ока, нижньої повіки лівого ока, садно лівої виличної області, виходячи з їх морфологічних особливостей (темно- фіолетове забарвлення синців, щільна темно-коричнева кірочка садна, що розташована вище рівня оточуючих тканин), могли бути заподіяні за 2-4 доби до моменту об-стеження, тобто можуть відноситись до 04.12.17 р. Синець області правого підребер`я, виходячи з його морфологічних особливостей (яскраво-фіолетове забарвлення синця), міг бути заподіяний незадовго (до 1-ї доби) до моменту огляду, тобто до 04.12.17 р. не відноситься. Описані ушкодження, як у сукупності, так і окремо, не були небезпечними для життя, а мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень"(1995 р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. З вказаного вбачається, що між ОСОБА_21 та ОСОБА_22 відбулася бійка (т. 5 а.с.112-116).

26. Лікарським свідоцтвом про смерть № 376 від 05 грудня 2017 року ОСОБА_22 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , причиною смерті стала травма серця з крововиливом в навколосерцеву сумку. Напад з використанням гострого предмету при нанесення ушкодження (т. 5 а.с. 117).

27. Висновком експерта № 376 від 04 січня 2018 року, встановлено, що на підставі даних судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_22 , 1997 р.н., результатів додаткових методів розслідування, обставин випадку і в дослідження з поставленими питаннями смерть ОСОБА_22 , 1997. р.н. настала до двох-трьох годин до моменту огляду тіла на місці події і може відповідати ІНФОРМАЦІЯ_8 року о 17:00 годині, як це встановлено матеріалами справи. Причиною смерті ОСОБА_22 являється проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням серця, легенів, перикарда. На тілі трупа ОСОБА_22 виявлені ушкодження у вигляді колото різаної рани в області б-го міжребер`я по середньо-ключичній лінії зліва проникаючи в ліву плевральну порожнину з пошкодженням тканини лівої легені, перикарда і стінки лівого шлуночка. А також є садна лобної ділянки, тильній поверхні лівої кисті. Всього на тілі ОСОБА_22 виявлено одне проникаюче колото різані поранення і дві садна в області обличчя і лівої кисті. Проникаюче ножове поранення грудної клітини з пошкодженням серця було небезпечним для життя ОСОБА_22 в момент заподіяння. Між наявними пошкодженнями у ОСОБА_22 його простежується прямий причинний зв`язок. Судячи з морфологічними ознаками пошкодження на груднії поверхні потерпілого, а саме: переважання глибини раневого каналу над довгою і шириною рани, рівні краї, один гострий, інший П-подібний кінець все це свідчить про дію колючо-ріжучого предмета, який має обушок і лезо з максимальною шириною 2,5 см на рівні занурення, що підтверджується актом № 695 від 21.12.2017 року судово-медичного дослідження. Ніж для судово-медичного дослідження судмедексперту не надавався. Пошкодження ОСОБА_22 причинено одним ударом колючо-ріжучих предметів, можливо ножем. Напрямок раневого каналу: спереду-назад, знизу-вгору, зліва-направо. Рана на грудній клітці потерпілого заподіяна зі значною силою удару. Потерпілий ОСОБА_22 не міг заподіяти собі колото-різане пошкодження грудної клітини, що підтверджується напрямок ранового каналу і локалізацією рани. Найбільш ймовірно, що потерпілий в момент заподіяння колото-ріжучого пошкодження знаходився у вертикальному положенні тіла і лівої передньо-бічною поверхнею орієнтований тулубом в сторону нападника. Не виключено, що після заподіяної колючо-ріжучої пошкодження, потерпілий ОСОБА_22 міг здійснювати самостійний дії, тобто вступати в розмовну мову, пересуватися на незначну відстань. Смерть ОСОБА_22 настала незабаром після заподіяння ушкоджень, цей період міг тривати до 5-10 хвилин. У момент смерті ОСОБА_22 , 1997 р.н. знаходився в стані середньої ступеня алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом судово- токсикологічного дослідження крові померлого, акт № 6012/376 від 19 грудня 2017 року. При своєчасному наданні медичної допомоги, потерпілий ОСОБА_22 не міг залишатися в живих, так як поранення грудної клітини з пошкодженням серця, легенів, перикарда відноситься до абсолютно смертельних пошкоджень. (т.5 а.с. 118-122).

28. Висновком експерта № 32 від 09 лютого 2018 року та доданої таблиці, згідно якого досліджені одяг та взуття, які належать ОСОБА_22 та ніж, встановлено, що на лівій полі куртки виявлено два пошкодження: -пошкодження «1» представляє собою колото-різане, що могло бути спричинене пласким колюче-ріжучим предметом, який має обушок та лезо, з максимальною шириною поринулої частини не більше 2,6см. Додаткова частина пошкодження могла утворитися при вилученні травмуючого предмету з упором на лезо;-пошкодження «2» представляє собою різане, що могло бути спричинене пласким колюче-ріжучим або ріжучим предметом, який має гостру ріжучу кромку (лезо). Інших пошкоджень на куртці не виявлено. На лівій полі кофті виявлено одно пошкодження, яке представляє собою колото-різане, що могло бути спричинене пласким колюче-ріжучим предметом, який має обушок та лезо, з максимальною шириною поринулої частини не більше 2,9см. Додаткова частина пошкодження могла утворитися при вилученні травмуючого предмету з упор на лезо. Інших пошкоджень на кофті не виявлено. На передній поверхні тільника зліва виявлено одно пошкодження, яке представляє собою колото-різане, що могло бути спричинене пласким колюче-ріжучим предметом- який має обушок та лезо, з максимальною шириною поринулої частини не більше 2,7см. Додаткова частина пошкодження могла утворитися при вилученні травмуючого предмету з упором на лезо. Інших пошкоджень на тільнику не виявлено. На штанах, трусах, шкарпетках та кросівках не виявлено пошкоджень. Не виключається можливість утворення колото-різаного пошкодження на клапоті шкіри грудної клітки, вилученого від трупа ОСОБА_22 , а також на його одязі як клинком наданого складного ножа. Не виключається можливість утворення різаного пошкодження на куртці ОСОБА_22 , як лезом клинка наданого складного ножа. Індивідуальні особливості травмуючого предмета в пошкодженнях не відобразилися. (т.5 а.с. 123-131).

29. Висновок експерта № 16 від 10 січня 2018 року та доданими таблицями, відповідно до якого було досліджено одяг та взуття, які належать ОСОБА_22 та ніж, встановлено, що на лівій полі куртки виявлено два пошкодження: -пошкодження «1» представляє собою колото-різане, що могло бути спричинене пласким колюче-ріжучим предметом, який має обушок та лезо, з максимальною шириною поринулої частини не більше 2,6см. Додаткова частина пошкодження могла утворитися при вилученні травмуючого предмету з упором на лезо; -пошкодження «2» представляє собою різане, що могло бути спричинене пласким колюче-ріжучим або ріжучим предметом, який має гостру ріжучу кромку (лезо). Інших пошкоджень на куртці не виявлено. На лівій полі кофті виявлено одно пошкодження, яке представляє собою колото- різане, що могло бути спричинене пласким колюче-ріжучим предметом, який має обушок та лезо, з максимальною шириною поринулої частини не більше 2,9см. Додаткова частина пошкодження могла утворитися при вилученні травмуючого предмету з упором на лезо. Інших пошкоджень на кофті не виявлено. На передній поверхні тільника зліва виявлено одно пошкодження, яке представляє собою колото-різане, що могло бути спричинене пласким колюче-ріжучим предметом, який має обушок та лезо, з максимальною шириною поринулої частини не більше 2,7см. Додаткова частина пошкодження могла утворитися при вилученні травмуючого предмету з упором на лезо. Інших пошкоджень на тільнику не виявлено. На штанах, трусах, шкарпетках та кросівках не виявлено пошкоджень. Не виключається можливість утворення колото-різаного пошкодження на клапті шкіри грудної клітки, вилученого від трупа ОСОБА_22 , а також на його одязі як клинком ножа «1» так і клинком ножа «2». Не виключається можливість утворення різаного пошкодження на куртці ОСОБА_22 , як лезом клинка ножа «1» так і клинка ножа «2». Індивідуальні особливості травмуючого предмета в пошкодженнях не відобразилися (т. 5 а.с. 132-142).

30. Висновок експерта №14 від 07 лютого 2018 року та доданими таблицями, відповідно до якого було досліджено куртку формену і штани які належать ОСОБА_21 , встановлено, що на куртці виявлене пошкодження, яке представляє собою розрив шва правого рукава, що переходить на правий бічний шов, що утворився в результаті черезмірного пере розтягнення в поперечному напрямку. На зовнішній поверхні правого рукава, в його середній третині, а також в середній третині лівої поли, розташовані однакові, за морфологією, накладання речовини, що схожа на кров. Накладання можна поділити на 3 окремі групи:-перша група накладань представляє собою просочення матеріалу куртки речовиною, що схожа на кров від внутрішніх шарів назовні та навпаки;-друга група накладань представляють собою плями, встановити механізм утворення яких не представляється можливим; третя група накладань розташована зовнішній поверхні правого рукава куртки, представляють собою бризки, які утворилися в результаті падіння часточок вищеописаної речовини на передню поверхню куртки у напрямку зверху вниз та навпаки. Інших накладань та пошкоджень на куртці не виявлено. Накладань речовини, що схожа на кров, при візуальному дослідженні, та пошкоджень на штанах не виявлено. Не виключається можливість, що наявні сліди речовини бурого кольору могли залишитися на одязі (куртці, спортивних штанах) утворилися під час спричинення тілесних ушкоджень ножем ОСОБА_21 потерпілому ОСОБА_22 (т.5 а.с. 143-150);

31. Висновком експерта № 15 від 08 лютого 2018 року та доданими таблицями, відповідно до якого було досліджено куртку, спортивну кофту, тільник, штани, труси, шкарпетки та кросівки, які належать ОСОБА_22 , встановлено, що на куртці виявлені накладання речовини буро-коричневого кольору, що схожа ні кров. Вся передня поверхня куртки, рукава та часткова спинка в середніх та нижні» відділах, просочена буро-коричневою речовиною, що схожа на кров. Просочення дифузне, від внутрішніх шарів назовні. Інших накладань на куртці не виявлено. На кофті виявлені накладання речовини буро-коричневого кольору, що схожа на кров. Вся передня поверхня кофти, рукава та часткова спинка в середніх та нижніх відділах, просочена буро-коричневою речовиною, що схожа на кров. Просочення дифузне, від внутрішніх шарів назовні. Інших накладань на кофті не виявлено. Уся ліва передня поверхня тільника та майже уся поверхня спинки просочені буро- коричневою речовиною, що схожа на кров. Просочення дифузне, від внутрішніх шарів назовні. Інших накладань на тільнику не виявлено. На передній поверхні штанів зліва, в верхній третині розташована ділянка просочення буро-коричневою речовиною, що схожа на кров. Просочення дифузне, як від внутрішніх шарів назовні так і навпаки. Інших накладань та пошкоджень на штанах не виявлено. На передній поверхні трусів, в центральній частині, розташована ділянка просочення буро-коричневою речовиною, що схожа на кров. Просочення дифузне, як від внутрішніх шарів назовні та і навпаки. Інших накладань та пошкоджень на трусах не виявлено. Шкарпетки (пара) та кросівки без пошкоджень та видимих накладань схожої з кров`ю. Не виключається можливість, що наявні накладання речовини бурого кольору могли залишитися на одязі (бушлаті, спортивних штанах) під час спричинення тілесних ушкоджень ножем ОСОБА_21 потерпілому ОСОБА_22 (т. 5 а.с. 151-162).

32. Висновком експерта № 64 від 22 лютого 2018 року та таблицею до нього - ножа складного, вилученого та території узбіччя АДРЕСА_3 та ножа саморобного, вилученого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_22 за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. 3.2.На складеному ножі, вилученому на території узбіччя АДРЕСА_2 , кров не знайдена, виявлений білок людини та знайдені епітеліальні клітини, встановити статеву та органо-тканинну належність яких не представилося можливим у зв`язку з відсутністю в препаратах ядер епітеліоцитів, придатних для статевоспецифічної диференціації, а також у зв`язку з відсутністю в клітинах диференційних ознак, що є специфічними для будь-яких типів тканин та органів людини. При встановленні групової належності клітин виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що властивий групі крові В з ізогемаглютиніном анти-А, що не виключає походження клітин від особи (осіб) з вищевказаною групою крові, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_22 . Висловитися про походження клітин від ОСОБА_21 не є можливим, оскільки не був наданий його зразок крові, або відомості про його групову належність. На саморобному ножі, вилученому на території домоволодіння АДРЕСА_2 , кров та ядровмісні клітини, що підлягають дослідженню, не знайдені (т. 5 а.с. 166-171).

33. Висновком експерта № 114 від 06 березня 2018 року та таблицею до нього, відповідно до якого дослідженні куртка (бушлат) ОСОБА_21 , встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_22 , 1997 р.н., відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. На куртці (за постановою - бушлаті) ОСОБА_21 виявлена кров людини. При дослідженні на групову належність виявлені антигени В та Н (ізогемаглютиніни не виявлені), властиві особі (особам)-носію (носіям) даних групових факторів. Таким чином, враховуючи вказане вище, походження крові на куртці ОСОБА_21 не виключається від особи-носія антигенів В та Н, в тому числі від потерпілого ОСОБА_22 (т. 5 а.с. 172-176).

34. Висновком експерта № 261-Б від 21 березня 2018 року та ілюстративної таблиці, встановлено, що наданий на дослідження розкладний ніж з рукояткою жовтого кольору, вилучений в ході огляду місця події, а саме території земельної ділянки АДРЕСА_5 , є різновидом ножів господарсько-побутового призначення та до категорії холодної зброї не відноситься(т. 5 а.с.177-182).

35. Висновком експерта № 38 від 12 лютого 2018 року, встановлено, що на рукояті складного ножа, вилученого 03 грудня 2017р. на території узбіччя АДРЕСА_3 , та на рукояті ножа, вилученого 03 грудня 2017р. на території домоволодіння АДРЕСА_2 , потові виділення не виявлені. Згідно з актом судово-медичного дослідження №29 від 22.01.2018р. відділення судово-медичної цитології бюро: «В осаді, одержаному після проведення у відділенні судово-медичної імунології комплексної методики дослідження речових доказів: двох витяжок- змивів з рукоятки складного ножа (об`єкти №1,2), а також двох витяжок- змивів з рукоятки ножа з плетеною мотузкою (об`єкти №3,4), наданих на дослідження, при проведенні цитологічного дослідження в об`єктах №1,2 знайдені одиничні ядровмісні епітеліальні клітини, отже в об`єкті №1 - дві клітини, а в об`єкті №2 - лише рогові лусочки» (т. 5 а.с. 223-226).

36. Висновком судово-психіатричних експертів №87 від 15 лютого 2018 року, встановлено, що ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у момент здійснення злочину перебував у стані емоційної напруги, ситуаційно обумовленому, який по своїй глибині й виразності, особливостям протікання не досягав глибини фізіологічного афекту й не знижував здатності під експертного розуміти характер вчинених ним дій і їх можливі наслідки. Особистість випробуваного ОСОБА_21 інтелектуально й емоційно зріла, він не виявляє яких-небудь особистісних аномалій, грубих характерологічних загострень, які б могли суттєво вплинути на його поведінку й діяльність при здійсненні злочину. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на період часу, який відноситься до скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, та яке мало місце 03.12.2017р., на хронічний психічний розлад, недоумство, інший психічний розлад не страждав, у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, у зв`язку з чим він був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також не страждає на хронічний психічний розлад, недоумство. Здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у проведенні слідчих дій, стати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Крім того експерти у висновку зазначаються, що у розділі «Психічний стан»: Ніж постійно носив у бушлаті для господарських потреб. Було дві конфліктуючі сторони. Загиблий пішов на товариша, став бити його, почалась бійка. Під час бійки загиблий вдарив його головою та кулаком. Кількість ударів які підекспертний наніс потерпілому, він начебто не пам`ятає. Пам`ятає, що потерпілий скрикнув, «…помню, что где-то ходил, курил, в чати ходил, по улицам ходил, потом задержали старшие по званию.. Я был в стрессе, панике, шоке….как в тумане, рассеяность…». Висловлює співчуття з приводу вчиненого. Вимоги закону розуміє вірно (т. 5 а.с. 227-233).

37. Висновком експерта № 222 від 27 квітня 2018 року, встановлено, що кров ОСОБА_47 за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. Згідно завірених копій з інформацією про групи крові, що були доставлені старшим слідчим ОСОБА_48 26.04.2018 року: кров свідка ОСОБА_28 відноситься до групи А (II); кров свідка ОСОБА_49 відноситься до групи 0 (І);-кров свідка ОСОБА_25 відноситься до групи 0 (І); кров свідка ОСОБА_23 відноситься до групи А (II); кров свідка ОСОБА_24 відноситься до групи А (II). Кров потерпілого ОСОБА_22 за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. На складеному ножі, вилученому на території узбіччя АДРЕСА_2 , кров не знайдена, виявлений білок людини та знайдені епітеліальні клітини, встановити статеву та органо-тканинну належність яких не представилося можливим у зв`язку з відсутністю в препаратах ядер епітеліоцитів, придатних для статево-специфічної диференціації, а також у зв`язку з відсутністю в клітинах диференційних ознак, що є специфічними для будь-яких типів тканин та органів людини. При встановленні групової належності клітин виявлений антиген В ізосерологічної системи АВ0, що властивий групі крові В з ізогемаглютиніном анти-А, що не виключає походження клітин від особи (осіб) з вищевказаною групою крові, в тому числі як від потерпілого ОСОБА_22 , так і від ОСОБА_21 . Походження клітин від свідків: ОСОБА_28 , ОСОБА_49 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 виключається за груповою ознакою (т. 6 а.с. 75-77).

38. Висновком експерта №206 від 16 квітня 2018 року, встановлено, що кров ОСОБА_21 , 1991 року народження, за ізосерологічною системою АВО відноситься до групи крові В з ізогемаглютиніном анти-А (т. 6 а.с. 78-80)

39. Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 376 від 18 квітня 2018 року - трупа ОСОБА_22 , встановлено, що з представлених трьох ножів для судово-медичного дослідження найбільш ймовірно, що ніж з жовтою рукояткою по своїми конструктивними ознаками відповідає встановленим пошкодження на трупі ОСОБА_22 . Так на внутрішній поверхні грудної клітки зліва в шостому міжребер`ї і паралельно йому є рана лінійної форми з рівними краями, що відповідає ширині клинка на рівні занурення 2 см. Кінчик леза ножа пошкоджує стінку серця і утворює Г-образної форми рану з довжиною 1,0 і 1,2 см. Рана на шкірі грудної клітки зліва при зведених краях мала довжину 7 см. Велика довжина рани шкіри утворилася від дотичного дії леза ножа (т. 6 а.с. 81-83).

40. Висновком службової перевірки від 27 квітня 2018 року т.в.о. начальника СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_50 , встановлено, що 24.04.2018 року до слідчого відділення Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області поштою надійшов лист вих. №2304 від. 24.04.2018 прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону ОСОБА_51 щодо проведення службової перевірки у відношенні працівників Усатівського ВП, якими 03.12.2017 затримано ОСОБА_21 та доставлено до Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, з метою встановлення чи застосовувалось, ким та яке насильство, під час затримання ОСОБА_21 , а також чи були виявлені, ким та які тілесні ушкодження у ОСОБА_21 , де виявлені тілесні ушкодження зафіксовані. В ході проведення перевірки встановлено, що 03.12.2017 ОСОБА_21 був затриманий працівниками сектору карного розшуку Усатівського ВП поблизу території в/ч НОМЕР_1 куди його доставили військові вказаної частини, підібравши на узбіччі автодороги Київ-Одеса поблизу с. Алтестово. Під час затримання доставки в Усатівське ВП та конвоювання до ІТТ м. Одеса фізичний вплив відносно ОСОБА_21 не застосовувався. Безпосередньо перед поміщенням до ІТТ м. Одеса ОСОБА_21 був оглянутий лікарем, встановлені тілесні ушкодження у вигляді синцю нижньої повіки правого ока, садно лівої виличної ділянки, данні про огляд містяться в медичній карті затриманого що надавалась судово-медичному експерту та на ВЛК. Відповідно пояснень ОСОБА_21 під час затримання пошкоджень не наносив та не отримував, ушкодження отримав під час бійки з ОСОБА_52 близько 17:00 03.12.2017 року.

Таким чином, в ході службової перевірки фактів порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України окремими працівниками Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області не виявлено (т. 6 а.с. 127-128).

41. Протоколом отримання зразків для експертизи від 04 грудня 2017 року, згідно якого слідчим СВ Усатівського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_53 у підозрюваного ОСОБА_21 було відібрано зразки під нігтьового вмісту, зроблено зріз під нігтьового з правої та лівої руки (т. 5 а.с. 109)

42. Показами свідка ОСОБА_23 у судовому засіданні, який пояснив, що з обвинуваченим у нього були товариські відносини, з загиблим також були товариські відносини, вони служили в одній частині. ІНФОРМАЦІЯ_8 року, після наряду він повернувся додому та відпочивав. Під час телефонної переписки з товаришами по службі у нього виник конфлікт з ОСОБА_28 . Конфлікт перейшов у зустріч, яка відбувалася біля магазину в с. Алтестове Біляївського району Одеської області . До місця події прибули по декілька осіб з кожної сторони. Він приїхав з ОСОБА_21 та іншими. Свідок з ОСОБА_28 відійшли від інших та почали з`ясовувати стосунки. Трохи поштовхали один одно та вирішили конфлікт. Потім на нього напав ОСОБА_22 та наніс удар в обличчя, після чого свідок відвернувся та присів. Коли він підвівся, то спостерігав бійку між ОСОБА_22 та ОСОБА_21 . Їх почали розтягувати і він також підійшов допомагати розборонити їх. Після того, як ОСОБА_22 та ОСОБА_21 відтягнули один від одного, свідок почув, що хтось з присутніх кричить ОСОБА_21 щоб він убрав ніж. Але ОСОБА_21 кинувся на ОСОБА_22 та наніс йому удар ножем в ліву частину грудної клітини. Був один удар, після чого, ОСОБА_21 відійшов та ОСОБА_22 відійшов вже тримаючись за лівий бік. Удар був нанесений правою рукою вперед. ОСОБА_22 після нанесення йому удару в бік, сказав «больно», свідок це почув, коли відходив разом з ОСОБА_21 в бік магазину. Ніж у ОСОБА_21 знаходився в руках з моменту удару ОСОБА_22 та до того часу, поки свідок його не забрав, оскільки боявся повторного прояву агресії з боку ОСОБА_21 . Коли він взяв ніж, викинув його недалеко від магазину, де паркан. Далі він разом з ОСОБА_21 пішов до магазину, Він пішов вище, почув крики біля магазину, повернувся, ОСОБА_28 наніс йому ще декілька ударів та запитував за ОСОБА_21 , він відповів, що не знає де він. Свідок пішов до додому, коли він заходив на територію будинку, ОСОБА_21 виходив з пакетом та сказав, що перетелефонує, даль він пішов у невідомому напрямку. Коли вони зустрілися біля будинку ОСОБА_21 був одягнутий в іншій курці - темного кольору, брюки та портфель. Він запитав куди він іде, ОСОБА_21 повідомив, що в бік Одеси. Через деякий час, до нього прийшли працівники поліції та повідомили про смерть ОСОБА_22 . Аналогічні покази надавав під час проведення слідчого експерименту за його участю.

43. Показами свідка ОСОБА_29 у судовому засіданні, який пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року, під час телефонної переписки виник конфлікт між ОСОБА_28 та ОСОБА_23 , в результаті якого було призначено зустріч. Вони приїхали до магазину «Алтестове», випили по одній пляшці пива. Потім під`їхав ОСОБА_23 з товаришами. ОСОБА_28 та ОСОБА_23 відійшли в сторону та почали балакати, сваритися. Потім пішли до магазину і почали штовхатися та битися. Далі, до них підключився ОСОБА_22 , який вдарив ОСОБА_23 . Потім, ОСОБА_22 почав битися з ОСОБА_21 , Повалив ОСОБА_21 на землю та бив по обличчю. ОСОБА_22 нібито як на коліна став до ОСОБА_21 і в районі лиця бив більше двох разів. ОСОБА_21 закривався від ОСОБА_22 . Він не бачив щоб у ОСОБА_21 щось було в руках. У ОСОБА_22 теж нічого не було в руках. ОСОБА_23 в цей час далеченько стояв від них, приблизно 5 метрів. Це продовжувалося недовго, вони з ОСОБА_28 відтягнули ОСОБА_22 від ОСОБА_21 , який піднявся сам та стояв, в нього не було видно ушкоджень. ОСОБА_22 почав жалітися на те, що йому погано через пару хвилин, коли вони відтягнули його від ОСОБА_21 . Він не бачив моменту нанесення удару ножем ОСОБА_22 . Приймав участь в слідчого експерименті під час чай якого надав аналогічні покази.

44. Показами свідка ОСОБА_28 у судовому засіданні, який пояснив, що у грудня 2017 року під час телефонної переписки виник конфлікт з ОСОБА_23 , в результаті якого було призначено зустріч. Він, ОСОБА_29 та ОСОБА_22 викликали таксі і поїхали в с. Алтестове до магазину. Він а відійшов з ОСОБА_23 по дорозі далі магазину, у них почалася бійка, після бійки вони з`ясували відносини, тоді підбіг ОСОБА_22 і вдарив ОСОБА_23 , почалась загальна потасовка. Бійку між ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , а також нанесення удару ножем ОСОБА_22 - не бачив. Далі, ОСОБА_22 зайшов в магазин, його куртка була в крові, він зрозумів, що ОСОБА_22 отримав поранення та намагався надати йому допомогу. Коли ОСОБА_22 впав, місцеві жителі намагалися також надати йому допомогу. Де був ОСОБА_21 йому не відомо. Потім приїхала поліція. Приймав участь в слідчого експерименті під час якого надав аналогічні покази.

45. Показами свідка ОСОБА_24 у судовому засіданні, який пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року під вечір зайшов ОСОБА_23 до нього в кімнату, попросив з ним поїхати на зустріч, розбиратись з кимось. Все було підвечір, десь 16:00-17:00 год., магазин біля якого трапилася подія називався « Алтестове ». Спочатку ОСОБА_23 та ОСОБА_28 відійшли в сторону та розмовляли, через хвилин 5-7 вони всі пішли до них. Через хвилин 5 до магазину забігла якась місцева жителька і сказала, що там бійка. Він вийшов з магазину, рушив до них і в той момент бачив, як ОСОБА_21 був на землі, його били. Підійшовши ближче побачив, що бійка була між ОСОБА_22 та ОСОБА_21 ОСОБА_22 завалив ОСОБА_21 на землю та бив його, та ОСОБА_22 почали відтягувати, хто саме він не пам`ятає. ОСОБА_21 підняли та тримали, ОСОБА_22 вирвався та йшов на ОСОБА_21 . В цей момент вирвався ОСОБА_21 , витягнув ніж з правого карману, правою рукою та вдарив ОСОБА_22 справа знизу. Він почув крики, ОСОБА_22 нагнувся, вийшов на дорогу і кричав що йому боляче. Після чого пішов до магазин, де впав на підлогу. Ніж, який був у ОСОБА_21 , він купив разом з свідком у місті Одесі на Привозі. Причину конфлікту між ОСОБА_22 та ОСОБА_21 він не знає. Потім приїхала поліція. Приймав участь в слідчого експерименті під час якого надав аналогічні покази.

49. Покази свідка ОСОБА_55 у судовому засіданні, який пояснив, що він є власником магазину біля якого загинув військовий. Про подію чув від своїх підлеглих та бачив з камер спостереження, які передавав потім поліції та військовим. По відео було видно, що між військовими була сварка, яка переросла у бійку між ними. Там було більше 2 осіб, точно не пам`ятає скільки. Загиблий прийшов поранений до магазину, попросив робітників викликати швидку та поліцію, вийшов на ганок до поручнів магазину, там присів і помер. В магазині ведеться відеоспостереження. Він надавав відео з камер відеоспостереження тієї ж ночі.

46. Показами свідка ОСОБА_43 у судовому засіданні повідомив, що він приймав участь в якості понятого під час слідчих дій, щодо обставин вбивства військового. Деталей проведення слідчих дій, вилучення речей, доказів та огляду трупу за його участю він не пам`ятає, з огляду на те що пройшло вже багато часу. Однак стверджує, що перед підписання протоколів знайомився з їх змістом.

47. Покази свідка ОСОБА_56 , яка у судовому засіданні повідомила, що восени 2017 року вона пішла в с. Алтестове до магазину та бачила велику бійку і чула крики. На місці бійки було приблизно 5-6 осіб і вона нікого в обличчя не бачила. Про допомогу ніхто не просив.

52. Покази свідка ОСОБА_57 , який у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_21 знає, так як матрос ОСОБА_21 проходив службу. За обставинами злочину йому відомо, що 3 грудня 2017 року після 19.00год. на його телефон надійшов дзвінок від командиру дивізіону підполковника ОСОБА_58 , про те що у них відбулася надзвичайна подія, яка саме він точно не зрозумів, але сказав, що матрос ОСОБА_21 щось наробив в гуртожитку де вони проживали і потрібно його знайти та доставити до військової частини. ОСОБА_59 зателефонувавши матросу ОСОБА_21 запитав де він знаходиться, на що останній відповів, що їде ВЧ в АДРЕСА_8. Свідок сказав обвинуваченому, щоб він йшов до частини в с. Алтестове і він його забере по дорозі. Зустрілися вони на перехресті та ОСОБА_21 сів до нього в машину. По дорозі ОСОБА_21 розповів йому обставини події. Розповів, що в гуртожитку де проживали їхні військовослужбовці там, ще знімали кімнати хлопці інших підрозділів. Одному з хлопців прийшло повідомлення на телефон, що приїдуть його бити. І матрос ОСОБА_21 вийшов разом із ним щоб той не був на самоті. Коли почалася бійка даний боєць залишив ОСОБА_21 одного. Свідок телефонував обвинуваченому з телефону старшини ОСОБА_60 для скерування його напрямку до військової частини в с. Алтестово. Обвинувачений характеризується з позитивної сторони. Зі слів обвинуваченого ОСОБА_22 та ще 2-е почали його бити . ОСОБА_21 свідку розказував, що ніж купив в магазині за декілька днів до події. ОСОБА_21 йому говорив, що коли його почали забивати, то він витягнув ніж та почав ним відмахуватися. ОСОБА_21 не говорив, що він бив ОСОБА_22 . ОСОБА_21 пояснив, що ніж, він залишив там на місці події. В подальшому свідок, коли приїхав на місце події, бачив ніж під деревом на траві, це місце було огороджене. Ніж від трупу ОСОБА_22 знаходився на відстані приблизно 40-45 метрів.

48. Показами свідка ОСОБА_37 , який у судовому засіданні пояснив, що у вечорі біля магазину відбувалася сварка та через деякий час був шум і крики. Він бачив два молодих чоловіка, один з них держався за ліву сторону груді і почав присідати та впав. Свідок маючи досвід медика підійшов до потерпілого, у якого з міжребер`я з лівої сторони витікала кров і він наклав пов`язку. Далі викликав швидку допомогу та працівників поліції. Перед приїздом працівників поліції потерпілий помер. На його думку потерпілий був живий хвилин 20, втрачав свідомість від кровотечі. Потім коли працівники поліції проводили слідчі дії вони в ОСОБА_61 на ділянці знайшли ніж, він був присутній коли вилучали ніж. Індивідуальні особливості ножі він не пам`ятає.

49. В судовому засіданні оглянуті, дослідженні речові докази, які надані стороною обвинувачення з яких одяг, медична карта, бирки із-за тривалого зберігання в поліетиленових пакетах були у занедбаному стані.

ІV. Оцінка Суду.

50. Надаючи оцінку наданим та дослідженим у судовому засіданні доказам кримінального провадження, суд керуються загальними положення щодо доказування в кримінальному процесі, застосування яких створює умови для реалізації завдань кримінального провадження. Зокрема кримінально процесуальне законодавство не закріплює стандартів доказування, проте із положень чинного КПК прослідковується їх зміст.

51. Частина друга статті 17 КПК визначає стандарт доказування «поза розумним сумнівом», який, з огляду на частину першу цієї статті, має бути усунутий шляхом доведення вини особи у порядку передбаченому КПК України, тобто виключно доказами, які відповідають вимогам ст. 85, 86 КПК України.

52. Стаття 94 КПК України закріплює стандарт «внутрішнього переконання», зміст якого зводиться до того, що суддя повинен вільно оцінювати докази на основі свого внутрішнього переконання, яке виникає не з вузької оцінки доказів наданих сторонами, а з оцінки їх з урахуванням всіх обставин кримінального провадження.

53. За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

54. Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

55. Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

56. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

57. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

58. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

59. Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

60. Ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу злочину, інкримінованого обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин, виключає будь-яке інше розуміння подій, викладених в обвинувальному акті, і вказана версія обвинувачення не містить сумнівів в її обґрунтованості та не спростовується доводами сторони захисту.

61. У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно зі статтею 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

62. У іншому рішенні, зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). На важливість дотримання судами вимоги щодо мотивованості (обґрунтованості) рішень йдеться також у ряді інших рішень ЄСПЛ (наприклад, «Богатова проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України» та ін.).

63. Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

64. Всі інші досліджені та описані вище докази є належними, так як відповідають критеріям визначеним в ст. 85 КПК України та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню і мають значення для кримінального провадження.

65. Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_21 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення кримінального провадження.

66. Оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_21 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та кваліфікує його дії - як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з огляду на наступне.

67. За нормативним визначенням умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини, коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

68. При цьому питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним у цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

69. Згідно Постанови ВСУ від 15 травня 2014 року №5-12кс14 за нормативним визначенням умисне вбивство (стаття 115 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

70. Умисел обвинуваченого ОСОБА_21 , спрямований на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_22 , доведений обставинними вчиненого ним діяння та дослідженими доказами з огляду на спосіб, механізм, локалізацію заподіяння тілесного ушкодження потерпілому, знаряддя вчинення злочину. При цьому суд констатує, що ОСОБА_21 направляючись на зустріч для з`ясування стосунків взяв з собою ніж, припускаючи можливість його застосування під час бійки. Так після побиття обвинуваченого потерпілим у ОСОБА_21 виник раптовий умисел на вбивство ОСОБА_22 , з метою помсти за його побиття. Між ударом ножем ОСОБА_21 та настанням смерті ОСОБА_22 наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок, оскільки покази свідків події та дослідженні докази беззаперечно вказують, що удар ножем ОСОБА_22 наніс саме ОСОБА_21 . Нанесення ОСОБА_21 ножем ОСОБА_22 удару саме в життєве-важливий орган - серце, свідчить про те що обвинувачений бажав настання смерті потерпілого в момент заподіяння удару, пердбачав такі наслідки. При цьому суд звертає увагу, що ОСОБА_21 для нанесення удару ОСОБА_22 достав ніж з карману, привів його до застосування і після чого наніс удар.

71. Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_21 у вчинені інкримінованого злочину доведеною "поза розумним сумнівом", яка випливає із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (доказів).

72. Частиною 1, пунктами 1, 4 ч. 2 ст. 87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

73. Оцінюючи надані сторонами докази з точки зору належності та допустимості, суд вважає, що протокол № 000879 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 04 грудня 2017 року, ОСОБА_23 (т.5 а.с. 95); протокол отримання зразків для експертизи від 04 грудня 2017 року, свідка ОСОБА_23 ; протокол освідування особи від 04 грудня 2017 року, свідка ОСОБА_23 (т.5 а.с. 96,97); протокол № 000883 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 04 грудня 2017 року, ОСОБА_28 (т. 5 а.с. 103); протокол № 000884 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 04 грудня 2017 року, ОСОБА_29 (т.5 а.с. 108); протокол № 000882 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 04 грудня 2017 року, ОСОБА_25 (т. 4 а.с. 185); протокол отримання зразків для експертизи від 04 грудня 2017 року у свідка ОСОБА_25 (т. 4 а.с. 186,187); протокол освідування особи від 04 грудня 2017 року, ОСОБА_25 (т. 4 а.с. 188); протокол отримання зразків для експертизи від 04 грудня 2017 року, свідка ОСОБА_24 (т.4 а.с. 197,198); протокол освідування особи від 04 грудня 2017 року, свідка ОСОБА_24 (т. 4 а.с. 199); протокол № 000881 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 04 грудня 2017 року, ОСОБА_24 (т. 4 а.с.200); акт №7670 про застосування службового собаки від ІНФОРМАЦІЯ_8 року; висновок експерта № 97 від 13 лютого 2018 року (т. 5 а.с. 163-165); висновок експерта № 22 від 25 січня 2018 року (т. 5 а.с. 217-219); висновок експерта № 20 від 18 грудня 2017 року (т. 5 а.с. 220-222) -не відповідають вимогам належності, оскільки дані отримані з цих документів не підтверджують та не спростовують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також будь-яких інших обставин, що мають значення для кримінального провадження. Ці докази вочевидь збирались для перевірки обставин, які підлягають доказуванню, однак їх збір не досяг цієї мети.

V. Оцінка доводів викладених у клопотаннях про визнання доказів неналежними та недопустимими захисника.

74. Судом враховується правова позиція Верховного Суду викладена у Постанові від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к провадження № 51-2172км19, згідно до якої у п. 15 Постанови, Суд зазначає, що, оцінюючи обставини провадження, які можуть мати значення для встановлення процесуальних порушень і їх впливу на допустимість доказів та, відповідно, на справедливість провадження в цілому, Суд має зважати на дійсні обставини, а не лише на формальні ознаки документів, в яких вони зафіксовані. Характеристика тієї чи іншої дії стороною не є обов`язковою для суду, який визначає правову природу процесуальної дії на підставі її суттєвих ознак.

75. Доводи захисника про визнання протоколів пред`явлення речей для впізнання від 22 березня 2023 року (див п.22,25) неналежними доказами, суд не приймає до уваги, оскільки як вбачається з вказаних протоколів, свідок ОСОБА_23 серед пред`явлених для впізнання речей, впізнає ніж, розташований на фото № 2. Впізнає за загальним зовнішнім виглядом, а саме за виглядом рукоятки і розміром ножа. Вказані обставини свідок ОСОБА_23 підтвердив під час допиту у судовому засіданні. Свідок ОСОБА_24 впізнав ніж та при допиті у судовому засіданні пояснив, що бачив ніж у ОСОБА_21 , це саме той ніж який обвинувачений разом з ним придбав у м. Одесі. Допитаний у суді свідок ОСОБА_62 , який був понятим під час впізнання пояснив, що впізнання відбувалося в поліції і впізнавали ножі та при наявності лінійки. Отже порушень вимог ст. 229 КПК України під час проведення впізнання речей, колегією суддів не встановлено, також у протоколах зазначено за якою сукупністю ознак свідки впізнали ніж. Твердження захисника про недопустимість впізнання речей по фотокартці та без відповідної лінійки, не заслуговує на увагу, з огляду на відсутність заборони в діючому КПК України впізнання речей по фотосвітлинам. Оцінюючи вказані докази з точки зору допустимості за критерієм особи, яка вчинила цю слідчу дію, суд вважає, що немає підстав для визнання їх недопустимим, з підстав складення фототаблиці експертом-криміналістом ОСОБА_26 яка не була вказана як учасник процесуальної дії, однак такі дії слідчого не є суттєвим порушенням вимог КПК України, не порушують прав ані потерпілого, ані обвинуваченого та не тягнуть за собою недопустимість доказу. Щодо не зазначення відомостей про пакування ножів, це твердження голослівне, так як у ч. 2 ст. 106 КПК України чітко зазначено до складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії. Так жодним чином не визначено, щодо обов`язку слідчого зазначати ці дії.

76. Доводи захисника про визнання недопустимими та неналежними протоколів проведення слідчого експерименту зі свідками ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_23 та ОСОБА_29 від 22 березня 2018 року, суд не приймає до уваги, з наступних підстав. У відповідності до положень ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту. Як вбачається із вказаних протоколів проведення слідчого експерименту (див п. 21) 22 березня 2018 року слідчим за участі свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_23 та ОСОБА_29 проведено слідчі експерименти, мета яких зазначена у протоколах - з метою перевірки і уточнення відомостей показів свідків щодо обставин вбивства ОСОБА_22 підозрюваним ОСОБА_21 . Отже, в даному випадку слідчий проводив слідчі експерименти за участю свідків з метою перевірки і уточнення відомостей, які вони надали у своїх показах на досудовому слідстві. Не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи доводи сторони захисту про те, що під час слідчого експерименту зі свідками за них все відтворював слідчий. Відповідно до відеозапису цих слідчих дії свідки самостійно і послідовно повідомляють про перебіг подій, які відбувалися ІНФОРМАЦІЯ_8 року, та лише відповідають на уточнюючі запитання, поставлені слідчим.В судовому засіданні встановлено і це підтвердив сам обвинувачений, що після його затримання він відмовився давати будь-які показання. Окрім того, а ні він, а ні захисник на досудовому слідстві жодних клопотань про проведення слідчого експерименту за його участі не подавали, як і участі у вказаних слідчих діях. З протоколами цих слідчих дій, як і з іншими матеріалами кримінального провадження обвинувачений та захисник ознайомлені, жодних зауважень не подавали. Тому підстав для визнання цих доказів не допустимим у суду не має. Вказані свідки під час допиту у судовому засіданні надали покази, які збігаються з тими, що вони надавали при проведенні слідчого експерименту з ними.

77. Доводи захисника, що жодного речового доказу стороні захисту не відкривалось прокурором у порядку виконання ст. 290 КПК України, а отже сторона захисту була позбавлена можливості їх оглянути, а відтак відомості, які містяться у висновках експертиз, які надані прокурором для доведення винуватості ОСОБА_21 не можуть бути визнані судом як докази, і на них не може ґрунтуватись судове рішення, не відповідає обставинам справи. Так твердження захисника на неналежність та недопустимість доказів, які містять посилання на речові докази у справі через відсутність відкриття речових доказів стороні захисту на досудовому слідстві, спростовуються тим, що згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 07 травня 2018 року, як обвинувачений ОСОБА_21 , так і захисники ОСОБА_63 , ОСОБА_64 власноручними підписами засвідчили ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі. При цьому зауважень та клопотань ні в обвинуваченого, ні у захисника не було в тому числі щодо речових доказів (т.6 а.с. 227).

78. Доводи захисника про визнання недопустимим доказом висновку експерта № 32 від 09 лютого 2018 року, так як експерту на дослідження не надано речовий доказ належним чином опечатаний, відсутній опис пакету №2, посилання на опис пакетів з одягом ОСОБА_22 з іншого висновку експерта, що експерт немала права робити, суд не приймає до уваги, так як з висновку експерта вбачається, що надано два пакети і опис пакетів з одягом ОСОБА_22 див. №15 судово-медичного дослідження 10.01.2018 р., тобто саме в тій кількості об`єктів дослідження, що й у висновку№15 від 15.01.2018 року. Всі подальші доводи викладені у клопотанні є неспроможними, так як спростовуються описом викладеним у висновку.

79. Доводи захисника про визнання недопустимим доказу висновку експерта № 376 від 04 січня 2018 року, так як зазначену експертизу проведено лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_65 , який не має права на проведення судово-медичних криміналістичних експертиз, суд вважає неспроможними. Так, згідно ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. У ч. 2 ст. 87 КПК України визначено перелік порушень, які суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод. Разом з тим, як вбачається з постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 720/49/19 (провадження № 51-3230км19), оцінюючи надані сторонами докази на предмет їх допустимості згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що зазначені положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані у відповідній нормі. Тобто, будь-яке процесуальне порушення, допущене в ході збирання доказів, саме по собі не може бути підставою для визнання їх недопустимими. У зв`язку із цим, за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду. З цього приводу висловилась і колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка не погодилась із викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у справі № 754/7061/15 висновком щодо недопустимості доказів та у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 344/2995/15-к (провадження № 51-8361км18) обґрунтовує свою позицію наступним чином. Вирішуючи кримінальну справу, суд має приймати інформоване рішення, тобто робити свої висновки щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, виходячи з усієї релевантної інформації, яку сторонам вдалося отримати і надати суду. Безумовно, істотне порушення фундаментальних прав і свобод особи - отримання доказів за допомогою катувань і поганого поводження, порушення права не свідчити проти себе та права на допомогу захисника, відвертого порушення права на недоторканість житла або тих чи інших аспектів приватного життя тощо - не може бути терпимим у правосудді. Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Згідно п. 1, 2 ч. 2 вищевказаної статті слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо встановлення причин смерті та встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень. Разом з тим відповідно до п. 5 розділу IV наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, Генеральної прокуратури України від 29 вересня 2017 року № 807/1193/279 «Про затвердження Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини», обов`язково направляють для проведення судово-медичної експертизи трупи (частини трупів) людей: з ознаками насильницької смерті або підозри на таку смерть; смерть яких настала раптово або при нез`ясованих обставинах; смерть яких настала поза місцем їхнього проживання; особу яких не встановлено. Як вбачається з висновку експерта, судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_22 проведено з 04 грудня 2017 року до 04 січня 2018 року на підставі постанови слідчого СВ Усатівського ГУНП в Одеській області від 04 грудня 2017 року. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про судову експертизу» судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. До проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Тобто відповідно до відомостей наявних у висновку експерт ОСОБА_66 має вищу медичну освіту, стаж роботи за фахом «Судово-медична експертиза», 32 роки, 4 кваліфікаційний клас судового експерта, вища кваліфікаційна категорія судово-медичного експерта, посвідчення про присвоєння звання спеціаліста №927 від 27.06.2012 р. Суд звертає увагу, що посилання захисника на недотримання експертом при складанні висновку вимог «Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи» затверджених Наказом МОЗ №6 від 17 січня 1995 р. є неспроможними, так як експертом дотриманні всі вимоги вказаних Правил, що викладено у розділах висновку «Наружное исследование», «Внутреннее исследование» та зазначено які тканини, речовини трупа взяті для гістологічна дослідження.

80. Що стосується низки експертиз, проведених на підставі направлення лікаря судово-медичного експерта, зокрема крові, шматки органів та клапотя шкіри від трупа ОСОБА_22 , то відповідно до п. 2.12 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, якщо в процесі виконання судово-медичної експертизи виявлені об`єкти, що за своїм характером можуть стати речовими доказами і предметом окремої судово-медичної, криміналістичної або іншої експертизи, то їх слід описати у висновку експерта та передати особі, яка призначила експертизу, під розписку для направлення на відповідну експертизу. При цьому у матеріалах кримінального провадження є ухвали слідчих суддів про призначення відповідних експертиз. А тому суд не вважає це істотним порушенням, яке б впливало на допустимість всіх доказів, отже твердження захисника є неспроможним.

81. Доводи захисника про визнання недопустимим висновку додаткової судово-медичної експертизи № 376 від 18 квітня 2018 року(див. п. 42) так як експертом не дотримано форму висновку, який не містить у собі дослідницьку частину, даних методів дослідження оскільки висновок складається зі вступної частини та підсумків є неспроможними. Суд вважає такі твердження необґрунтованими, так як це саме додаткова експертиза на підставі вже раніше наданого висновку (див. п. 30). Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 376 від 18 квітня 2018 року - трупа ОСОБА_22 , встановлено, що з представлених трьох ножів для судово-медичного дослідження найбільш ймовірно, що ніж з жовтою рукояткою по своїми конструктивними ознаками відповідає встановленим пошкоджень на трупі ОСОБА_22 . В свою чергу експерт у висновку № 376 від 04 січня 2018 року, експерт зазначає, що ніж для судово-медичного дослідження судмедексперту не надавався. Отже підстави для призначення слідчим додаткової експертизи є очевидними.

82. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що стороною захисту не заявлялось жодних клопотань про призначення додаткових експертиз з тих питань, які на їх думку, мали б бути предметом дослідження. При цьому сторона захисту відповідно до вимог ч.2 ст.101 КПК України не була позбавлена можливості за власною ініціативою звернутись до спеціаліста з метою отримання кваліфікаційного експертного висновку з питань, які на думку сторони захисту, мали б бути встановлені та досліджені. Під час судового розгляду захисником було заявлено клопотання про допит експерта ОСОБА_67 , але у судовому засіданні захисник зняла з розгляду дане клопотання, мотивуючи це тим що розгляд справи триває занадто довго і виклик експерта, який вже звільнився затягне розгляд справи.

83. Доводи захисника та ОСОБА_21 про те, що обвинувачений не причетний до вчинення злочину, так як була обопільна бійка і будь-хто з присутніх міг нанести поранення ОСОБА_22 , суд не приймає до уваги, так як винуватість обвинуваченого підтверджено доказами описаними вище, а всі свідки події вказують, що саме після бійки один на один ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , загиблий скрикнув «больно» і тримався за бік стікаючи кров`ю, поки не помер. Також свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_68 у судовому засіданні вказали, що бачили у ОСОБА_21 під час сутички з ОСОБА_22 ніж в руках, яким він і наніс останньому удар в область серця.

84. Таким чином колегія суддів надавши оцінку усім вищенаведеним доводам захисник вважає їх неспроможними та такими що не спростовують вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

VІ. Призначення покарання.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

85. Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання та ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_21 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

86. Пунктом 3 ч. 1 ст. 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12) КК, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Так, визначаючи поняття справедливості щодо призначення кримінальних покарань Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного» (п.4.1 Рішення КСУ від 02.11.2004 року №15-рп/2004 (справа про призначення судом більш м`якого покарання).

87. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_21 , суд у відповідності до ст.ст. 65 - 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти життя особи, у вчиненому не розкаявся.

88. Відповідно до ст. ст. 3 і 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

89. Згідно медичних виписок з історій хвороби обвинувачений ОСОБА_21 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання та служби характеризується позитивно.

90.Отже, з урахуванням обставин вчинення злочину, особи обвинуваченого, його молодий вік, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_21 , можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання передбачене санкцією ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі, в середній межі санкції вказаної статті.

VІI. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

91. Судом встановлено, що ОСОБА_21 був затриманий у даному кримінальному провадженні 03 грудня 2017 року, що підтверджується відповідним протоколом та ухвалою суду про обрання запобіжного заходу. Ухвалою суду від 14 березня 2024 року строк тримання під вартою обвинуваченому було продовжено.

92. Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_21 покарання у виді позбавлення волі, з метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від відбування покарання, строк його тримання під вартою має бути продовжений до набранням вироком законної сили.

93. Відповідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення з 03 грудня 2017 року до набрання вироком законної сили має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_21 у виді позбавлення волі з розрахунку день за день.

94. На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладені арешти.

95. Долю речових доказів та судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

96. Щодо цивільного позову, заявленого потерпілою ОСОБА_69 про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

97. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_21 позивачці було завдана моральна шкода, яка полягає у неймовірних душевних стражданнях, пов`язаних зі смертю сина та досі негативно впливають на її душевний стан.

98. Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

99. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

100. Оскільки закон не містить чітких приписів щодо розміру відшкодування моральної шкоди для таких випадків, то оцінюючи розмір позовних вимог в цій частині суд враховує обставини цієї справи, а саме: характер злочину, глибину душевних страждань потерпілої. При визначенні розміру відшкодування суд виходить з вимог розумності і справедливості.

101. Суд погоджується з доводами позивачки, що смерть її сина ОСОБА_22 , яка настала внаслідок протиправних дій ОСОБА_21 , спричинила їй моральну шкоду, яку вона оцінила у сумі 500 000 гривень. Тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_21 моральної шкоди підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 65-67, 72, 115 КК України, ст.ст. 87-94, 100,128, 124, 174, 368, 370-371, 373-374, 376, 615 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_21 відраховувати з моменту взяття під варту, тобто з 03 грудня 2017 року.

Зарахувати у строку відбуття покарання ОСОБА_21 строк перебування під вартою з 03 грудня 2017 року по день набрання вироку законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Арешти накладенні ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року, 15 грудня 2017 року по справі №496/4400/17 (провадження № 1-кс/496/1705/17, № 1-кс/496/1706/17, № 1-кс/496/1707/17, № 1-кс/496/1731/17) - скасувати.

Речові докази: одяг ОСОБА_22 : курку синього кольору, спортивну кофту, майку, штани, шкарпетки, кросівки, ніж з рукояткою жовтого кольору, ніж з рукояткою плетеною мотузкою, спортивні штани чорного кольору зі слідами бруду, бушлат кольору хакі з плямами бурого кольору, шапку з тканини чорного кольору, шапку з тканини зеленого кольору, розкладний ніж з рукояткою чорного кольору з гравіруванням «P-228 USA Columbia», дві скляні пляшки від пива «Оболонь Світле» ємкістю 0,5 л. - знищити; медичну книжку ОСОБА_21 , мобільний телефон «IPhone5» IMEI: НОМЕР_2 - повернути за належністю власникам; мобільний телефон «Lenovo A680» серійний номер НОМЕР_11 - залишити власнику за належністю;

Стягнути з ОСОБА_21 , 01 серпня 1991 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 572 грн.

До набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід відносно ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Цивільний позов ОСОБА_70 до ОСОБА_21 про стягнення моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_70 , ІНФОРМАЦІЯ_7 моральну шкоду завдану злочином у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а обвинуваченим з моменту вручення вироку суду.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3