УХВАЛА

13 березня 2024 року

м. Київ

справа № 336/3796/15-к

провадження № 13-10кс24

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) матеріалів провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_19 та його захисника ОСОБА_20 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 червня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 щодо ОСОБА_19 , і

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2022 року, залишеним без змін ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 червня 2023 року, ОСОБА_19 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 204 КК України (в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.2011) - у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення; за ч. 2 ст. 204 КК України (в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.2011) - у виді штрафу в розмірі 51 000 гривень з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення; за ч. 3 ст. 204 КК України (в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.2011) - у виді позбавлення волі на строк п`ять років з вилученням та знищенням вироблених товарів та з конфіскацією обладнання для їх вироблення; за ч. 1 ст. 199 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі положень ст. 49 КК України суд звільнив ОСОБА_21 від призначеного йому за ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204 КК України покарання у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим суд призначив ОСОБА_19 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з вилученням та знищенням вироблених товарів та з конфіскацією обладнання для їх виготовлення.

На підставі положень ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, суд вирішив частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2012 року та остаточно призначив ОСОБА_19 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 6 місяців з вилученням та знищенням вироблених товарів та з конфіскацією обладнання для їх вироблення.

Вказані судові рішення оскаржено в касаційному порядку засудженим ОСОБА_19 та його захисником - ОСОБА_20 .

Серед іншого, у своїй касаційній скарзі захисник наголошує, що в оскаржуваних судових рішеннях відсутній висновок про належність вилучених у ОСОБА_19 алкогольних напоїв до підакцизних товарів з посиланням на конкретну товарну позицію за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) відповідно до висновку Верховного Суду України у постанові від 05 вересня 2013 року, справа № 5-15к13.

Ухвалою від 26 лютого 2024 року колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі - колегія суддів, Суд, Касаційний кримінальний суд) передала кримінальне провадження щодо ОСОБА_19 на розгляд Великої Палати, оскільки на переконання колегії суддів є необхідність відступу від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Як зазначає колегія суддів, в ході розгляду цього кримінального провадження Суд встановив, що у своїй постанові, на яку посилається захисник, у справі № 5-15к13 від 05 вересня 2013 року, Верховний Суд України (далі - ВСУ) дійшов висновку про те, що предметом кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 204 КК, є лише ті розчини з вмістом етилового спирту, які виготовлені в спосіб, передбачений законом (в широкому його розумінні), з огляду на що вони мають бути віднесені до відповідної товарної групи. Таке визначення поняття характерне для алкогольних напоїв, які є продуктом законної господарської діяльності, яка здійснюється з дотриманням встановлених законом вимог і технології виробництва, з огляду на що підлягає оподаткуванню.

Колегія суддів вважає, що таке визначення необґрунтовано звужує обсяг кримінально правого змісту поняття предмету кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК, що нівелює підстави криміналізації діянь, передбачених у відповідних частинах вказаної статті, та кримінально-правову охорону тих суспільних відносин, які поставлені під захист.

Вказує, що ВСУ ототожнив ознаки предмету суспільних відносин, з приводу якого виникають, існують і здійснюються суспільними суб`єктами відповідні соціальні зв`язки з метою реалізації законних інтересів в сфері господарської діяльності, з ознаками предмету кримінального правопорушення, який є самостійною ознакою його складу, відмінною за своїми ознаками від предмету суспільних відносин.

Також колегія суддів вважає, що ототожнювати ознаки алкогольного напою (підакцизного товару) як продукту законної підприємницької діяльності, визначення якого дано в Податковому Кодексі України та Законі України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», та алкогольного напою (підакцизного товару) як предмету кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК України, є необґрунтованим.

На переконання колегії суддів, при визначенні ознак предмету вказаного кримінального правопорушення визначальне значення має те, що спиртовмісний напій має об`ємну долю спирту, притаманну алкогольним напоям, і особа, яка вчиняє кримінальне правопорушення прагне видати його за той, який відповідає всім ознакам продукту, отриманого в результаті законної господарської діяльності (одержаний шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлений на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 1,2 відсотка об`ємних одиниць, який зазначений у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД).

Отже ознаками предмету кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК, на думку колегії суддів, є:

1) виготовлення на основі спиртів, вміст яких має становити понад 1,2 відсотки об`ємних одиниць;

2) з метою протиправного поводження як із визначеним законом підакцизним товаром, до ціни якого включено акцизний податок, що належить до товарної групи Гармонізованої системи опису та кодування товарів під одним з наступних кодів: 2204, 2205, 2206, 2208.

З наведених вище підстав колегія суддів дійшла висновку про передачу цієї кримінальної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Відповідно до ч. 4 ст. 4342 КПК України ухвала про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати має бути належним чином умотивована.

Перевіривши обґрунтування необхідності такого відступу від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України, Велика Палата вважає, що кримінальне провадження підлягає прийняттю до розгляду.

Керуючись статтями 430, 441 КПК, пунктом першим частини другої статті 45 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Прийняти до розгляду кримінальне провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_19 та його захисника ОСОБА_20 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_19 .

Призначити кримінальне провадження до касаційного розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 29 травня 2024 року об 11 годині у приміщенні Верховного Суду за адресою: місто Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

Копії ухвали надіслати учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_23