ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/962/24 Справа № 229/1763/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду у м.Кривий Ріг апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 23 квітня 2024 року якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність службової особи Бахмутської окружної прокуратури Донецької області,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 23 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність службової особи Бахмутської окружної прокуратури Донецької області.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що у мотивувальній частині скаржник висловлює незгоду із ухвалою слідчого судді Дружківського міського суду ОСОБА_7 , а просить постановити ухвалу, якою зобов`язати службову особу Бахмутської окружної прокуратури Донецької області вручити ОСОБА_6 пам`ятку про права та обов`язками потерпілого у кримінальному провадженні №0000004, передбачених ст.ст. 56, 57 КПК України.

Слідчому судді не зрозуміло, чи оскаржує скаржник ухвалу слідчого судді від 05 квітня 2024 року, чи просить зобов`язати службову особу Бахмутської окружної прокуратури Донецької області вручити йому пам`ятку про права та обов`язками потерпілого.

Вказує, що скарга з вимогою зобов`язати службову особу Бахмутської окружної прокуратури Донецької області вручити йому пам`ятку про права та обов`язками потерпілого, не розглядаються під час досудового розслідування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 23.04.2024 року у справі № 229/1763/24 та прийняти нове рішення, яким зобов`язати Дружківський міський суд Донецької області відкрити провадження за скаргою ОСОБА_6 від 23.04.2024 року. В обґрунтування вказує, що під час розгляду скарги суд першої інстанції не врахував норм положень КПК України ч.2 ст. 55, ст. 214 КПК України, та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Вказує, що службова особа - прокурор Бахмутської окружної прокуратури Донецької області, згідно з рішенням суду, та керуючись процесуальними діями, передбачених вимогами ст. 214 КПК України, а саме: зобов`язаний був внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву ОСОБА_6 про вчинення щодо нього кримінальних, правопорушень, керуючись вимогами ч. 2 ст. 55 КПК України, визнати ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні №0000004 та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, передбачені ст.ст. 56, 57 КПК України, а вже опісля чого, керуючись вимогами ч.7 ст.214 КПК України, а саме: «якщо відомості про кримінальне правопорушення до єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити приведення досудового розслідування.», що вказує на те, що ніякого досудового розслідування Бахмутська окружна прокуратура не здійснює, а тільки зобов`язана «з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування», додавши до матеріалів кримінального провадження копію врученої ОСОБА_6 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Зазначає, що процесуальний прокурор Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону у кримінальному провадженні №0000004 ОСОБА_8 на клопотання ОСОБА_6 щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000004 надав відповідь, що ОСОБА_6 не є потерпілим у кримінальному провадженні №0000004, а заявник, що обмежує права ОСОБА_6 . Вказує, що ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до Бахмутської окружної прокуратури Донецької області, котра здійснювала реєстрацію заяви ОСОБА_6 про кримінальні правопорушення, з проханням виконати процесуальну дію, передбачену вимогами ч. 2 ст. 55 КПК України, котрою передбачено, що ознайомлення з правами та обов`язками потерпілого передбачено «особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення».

Учасники по справі будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явились. ОСОБА_6 у апеляційній скарзі клопоче про розгляд справи за його участю по відеоконференції з приміщення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, проте до початку судового розгляду ОСОБА_6 надав до суду клопотання від 14.05.2024р. у якому просить розглянути його апеляційну скаргу за його відсутності.

Інших клопотань про відкладення розгляду справи чи участь у судовому засіданні до суду апеляційної інстанції не подавалось, що не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Перевіривши апеляційні доводи, співставивши їх з викладеними ОСОБА_6 у скарзі до слідчого судді твердженнями щодо бездіяльності посадових осіб, яка полягає у не врученні ОСОБА_6 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000004, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя належним чином дотримався вказаних вище положень кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя виходив з того, що викладені ОСОБА_6 вимоги щодо бездіяльності прокурора, яка полягає у неврученні пам`ятки про процесуальні права та обов`язки не можуть бути предметом оскарження.

З такими висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції, вважає їх законними.

Главою 26 КПК України встановлені певні види бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскарженні на стадії досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий суддя не розглядає по суті скарги, зумовлені бездіяльністю, оскарження якої ст. 303 КПК України не передбачено. Зокрема, це стосується того, що зазначена норма не передбачає оскарження абстрактної бездіяльності.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним. Частиною 2 ст. 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 подано скаргу про зобов`язання до вчинення дій, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки вказані дії, які ОСОБА_6 просить зобов`язати вчинити перебувають за межами повноважень, наданих процесуальним законом слідчим суддям, оскільки розгляд таких питань як визнання потерпілою особою у кримінальному провадженні, і відповідно вчинення пов`язаних з цим процесуальних дій та рішень як вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, можливе у разі нанесення моральної, фізичної, майнової шкоди фізичній особі, що встановлюється після внесення відомостей до ЄРДР або після розгляду відповідної заяви.

Апелянт вказує, що за його заявою внесено відомості до ЄРДР та його не визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000004, тобто наразі він має статус заявника.

За відсутності відповідної постанови про відмову у визнанні потерпілим, за викладених фактичних обставин відсутній предмет оскарження, передбачений ст. 303 КПК.

Оскільки нормами КПК не передбачена можливість оскарження бездіяльності щодо невручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, то вирішення даного питання не відноситься до повноважень слідчого судді за нормами КПК, а належить до повноважень слідчого після набуття особою процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні та є похідним від такого набуття, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відмова слідчого судді у відкритті провадження у зв`язку із оскарженням рішення слідчого, оскарження якого законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя, та, з огляду на положення, передбачені ч. 6 ст. 9 КПК, не свідчить про порушення загальних засад кримінального провадження, оскільки рішення слідчого судді постановлено в межах його повноважень, передбачених КПК, якими також чітко врегульовано порядок їх оскарження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, за результатом перевірки доводів апеляційної скарги щодо оскарження вищезазначеного судового рішення слідчого судді, колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 23 квітня 2024 року якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність службової особи Бахмутської окружної прокуратури Донецької області, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді