КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/3352/2024 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 14 лютого 2024 року про застосування до ОСОБА_4 примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 лютого 2024 року задоволено клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 та у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечних діянь за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України,до ОСОБА_4 застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

01 березня 2024 року заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на вказану ухвалу подав апеляційну скаргу.

19 березня 2024 апеляційна скарга, разом з матеріалами кримінального провадження надійшла до суду апеляційної інстанції та 20 березня 2024 року була передана судді-доповідачу.

Перевіривши апеляційну скаргу прокурора на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, суддя-доповідач встановив, що апеляційна скарга подана без додержання вимог вказаного закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, окрім іншого, викладаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

В апеляційній скарзі прокурора зазначено, що вона подається у зв`язку з неправильним тлумаченням ст. 187 КК України та у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження і наведені відповідні доводи на обґрунтування такої позиції прокурора.

При цьому вимоги апелянта щодо рішення, яке має ухвалити апеляційна інстанція, викладені у трьох пунктах прохальної частини апеляційної скарги прокурора.

Так, прокурор просить змінити ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_4 в частині кримінальної кваліфікації діяння у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому прокурор не вказує, у чому має полягати зміна ухвали суду першої інстанції.

В іншому пункті прохальної частини апеляційної скарги прокурор просить постановити ухвалу, якою вважати, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України: нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану та незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, небезпечним для здоров`я, потерпілого.

А ще в одному пункті прохальної частини апеляційної скарги прокурор просить у решті вирок залишити без змін.

Отже, прохальна частина апеляційної скарги прокурора містить три прохання щодо рішень, які має постановити суд апеляційної інстанції, та які не узгоджуються як між собою, так і з повноваженнями суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, передбаченими ст. 407 КПК України.

Таке викладення вимог в апеляційній скарзі прокурора позбавляє суд апеляційної інстанції визначити межі апеляційного розгляду, що унеможливлює розгляд скарги в суді апеляційної інстанції.

Отже, апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, що є перешкодою для відкриття апеляційного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції подана без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху з наданням відповідного строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 14 лютого 2024 року необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 14 лютого 2024 року про застосування до ОСОБА_4 примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, залишити без руху.

Для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, встановити строк 7 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2