ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1075/24

Провадження № 11-сс/4820/270/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника підозрюваного за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309КК України ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2024 року про продовження строку тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000392 від 01.03.2024,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою, клопотання старшого слідчого ВРЗСГСД СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , за погодженням прокурора, про продовження строку тримання під вартою задоволено, продовжено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Нетішин Хмельницької області, громадянину України, із середньою освітою, одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовцю (молодшому сержанту) розвіднику-оператору військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 Окрема механізована бригада АДРЕСА_2 ),

строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, до 08 липня 2024 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою запобіжить перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні, вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, ухиленню від правосуддя.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її і постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_6 обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважає, що слідчий та прокурор не обґрунтував ризик щодо впливу підозрюваним на свідків, а матеріали провадження не містять таких доказів.

Апелянтка звертає увагу на позитивні характеристики ОСОБА_6 за місцем проживання та з попереднього місця роботи, що він раніше не судимий, на наявність міцних соціальних зв`язків, неповнолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має розцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Ухвала слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідає зазначеним критеріям.

Положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як убачається з матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність, визначених ст. 177 КПК України, ризиків, а саме: з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , він може переховуватися від суду та незаконно впливати на покупця і свідків, а також продовжити злочинну діяльність та перешкоджати кримінальному провадженню.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином, перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, захисника підозрюваного, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя взяв до уваги підстави, які були враховані при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та які не змінились.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що ризики: переховування від суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження; вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати та не зменшились.

Як у суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції прокурор довів, що застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий та прокурор не обґрунтував ризик щодо впливу підозрюваним на покупця, свідків, а матеріали провадження не містять таких доказів, є безпідставними.

Колегія суддів враховує те, що чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений (обвинувачена) при застосуванні до нього (неї) більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього (неї) процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного, шляхом продовження, останньому, найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

Слідчий суддя, врахувавши всі ризики та обставини, визначені ст. 178 КПК України, в їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку, що лише найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується апеляційний суд.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції стороною захисту надано не було.

Щодо позитивних характеристик ОСОБА_6 , на які є посилання в апеляційній скарзі сторони захисту, то вони існували на момент вчинення, інкримінованих ОСОБА_6 зазначених кримінальних правопорушень та не стали підставою для відмови від вчинення таких, а тому не є безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані апеляційним судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені слідчим суддею ризики.

Інші доводи апеляційної скарги захисника зводяться до дослівного викладення положень кримінального процесуального закону та низки рішень Європейського суду з прав людини без належного співставлення висновків ЄСПЛ у справах у яких вони були сформульовані з фактичними обставинами цієї справи, що не може бути розцінено як належне обґрунтування своїх доводів та підстава для скасування оскарженого рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Отже, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом продовження останньому запобіжного заходу є виправданою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2024 року про продовження підозрюваному за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309КК України ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 липня 2024 року, включно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3