Справа 556/457/24
Номер провадження 1-в/556/64/2024
У Х В А Л А

Іменем України

11.03.2024 року смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець, у режимі відеоконференції, клопотання засудженого який відбуває покарання в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Лихен Німеччина, жителя АДРЕСА_1 , до арешту не працюючого, розлученого, освіта вища, раніше не судимого.

Засудженого 12.11.2019 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

06.10.2020 року вироком Волинського апеляційного суду вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.11.2019 в частині призначення покарання та звільнення від його відбуття скасовано. Призначено покарання за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. В іншій частині вирок залишено без змін.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.07.2021 р. скасовано звільнення від відбувння покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання призначеного вироком Волинського апеляційного суду від 06.10.2020.

В С Т А НО В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, відбув 2/3 строку покарання. В судовому засіданні просив застосувати відносно нього положення ст.81 КК України та умовно-достроково звільнити з місць позбавлення волі, як такого, що довів своє виправлення, має позитивні плани на майбутнє, хоче повернутись до сім`ї, дітей.

Представник адміністрації колонії у судовому засіданні пояснив, що засуджений посередньо характеризується, не виявляє бажання працювати, перебуває на профілактичному обліку, як схильний до вчинення злісних порушень установленого порядку відбування покарання.

У судовому засіданні прокурор заперечив відносно задоволення клопотання засудженого. ОСОБА_5 за весь час відбування покарання посередньо характеризується, допустив три порушення вимог режиму відбування покарання, має 1 заохочення, не працевлаштований, не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, порушує режим утримання, роботи по благоустрою установи не виконує. А тому, дане клопотання є передчасним.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові докази, в тому числі особову справу засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 12.11.2019 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

06.10.2020 року вироком Волинського апеляційного суду вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.11.2019 в частині призначення покарання та звільнення від його відбуття скасовано. Призначено покарання за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. В іншій частині вирок залишено без змін.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.07.2021 р. скасовано звільнення від відбувння покарання з випробуванням та направлено засудженого для відбування покарання призначеного вироком Волинського апеляційного суду від 06.10.2020.

Початок строку відбування кримінального покарання 25.10.2021 року.

Кінець строку відбування кримінального покарання 25.10.2024 року.

В місцях позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває з 25.10.2021 року. Вину у скоєному злочині визнає.

Відбуваючи покарання в державній установі «Луцький слідчий ізолятор» порушень режиму тримання не допускав.

З 18.12.2021 року ОСОБА_5 відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Полицька виправна колонія (№76)», за час відбування покарання характеризується посередньо. Один раз заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Раніше допустив три порушення відбування покарання, зо що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Засуджений в установі не працевлаштований, так як не виявляє бажання працювати.

В установі роботи по благоустрою установи не виконує.

ОСОБА_5 не бере активну участь у масових заходах, допускає порушення. Має бажання змінити своє життя, але не усвідомлює, що саме йому потрібно змінити. Висловлює позитивні плани на майбутнє.

Підтримує соціально корисні зв`язки з рідними та близькими шляхом телефонних переговорів, отримує посилки та передачі.

Перебуває на профілактичному обліку, як особа схильна до вчинення злісних порушень встановленого порядку відбування покарання.

Заходи індивідуальної програми виконані частково, у зв`язку з відсутністю бажання у засудженого.

Відповідно до проведеної оцінки ризиків, має середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення.

Згідно ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:

-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

-участь у суспільно-корисній праці;

-участь у виховних заходах;

-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Як зазначено в п.п.2,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обовязків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Так засуджений, три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму відбування покарання, стягнення погашені у встановленому законом поряду, має одне заохочення, але дана обставина не може суттєво впливати на висновок суду про доведеність засудженим свого виправлення. Посередньо характеризується.

Разом з цим, оцінюючи в сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

ОСОБА_5 не працевлаштований в установі, оскільки не виявляє бажання працювати, характеризується посередньо. Не бере участі у програмах/заходах диференційованого виховного впливу на засуджених, в установі роботи по благоустрою установи не виконує, не бере активну участь у масових заходах, допускає порушення. Засуджений бажає змінити своє життя, але не усвідомлює, що саме йому потрібно змінити.Усвідомлює, що потребує змін, але при цьому нічого не робить. Участі у професійно-технічному навчанні не бере. У скоєному злочині розкаюється. Перебуває на профілактичному обліку, як особа схильна до вчинення злісних порушень встановленого порядку відбування покарання.

Враховуючи дані обставини та наявні формальні підстави для звільнення за ст.81 КК України, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, хоча засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання, однак не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення.

Таким чином, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не сприятиме виховному і запобіжному впливу на засудженого, оскільки він своє виправлення не довів та не має глибокого критичного усвідомлення своєї вини у скоєному злочині, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 392,538, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання з місць позбавлення волі відмовити, за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1