Справа № 953/3006/23
№ провадження 1-кс/646/670/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова

у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

за участю заявника адвоката ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові в режимі відеоконференції заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про відвід головуючого - судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002310 від 10.07.2022 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч.1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

12.03.2024 до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді, в якій він просить задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_8 по справі №953/3003/23.

На обґрунтування заяви зазначає, зокрема, що Червонозаводським районним судом м.Харкова здійснюється розгляд справи у криміальному провадженні №0002310 від 10.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.111-1, ч.1 ст.111-2 КК України. 11.03.2024 о 10 год.34 хв. ним, адвокатом ОСОБА_4 , на офіційну електронну адресу Червонозаводського районного суду м.Харкова спрямовано заяву про проведення судового засідання, що призначене на 11.03.2024 року о 14.00 год., мотивувши, що перебував у відрядженні у м.Києві, та фізично не міг бути присутнім у залі судового засідання. Однак, суддя ОСОБА_8 розпочала судове засідання з підключенням із застосуванням засобів відеоконференцзв`язку, а в подальшому повідомила, що відсутня заява, та повідомила, що у проведенні засідання в режимі ВКЗ буде відмовляти, тих захисників, які фізично були присутні в залі судового засідання, та видалилась до нарадчої кімнати для ухвалення відповідного рішення. Як стало відомо стороні захисту, у судовому засіданні 11.03.2024 суддя ОСОБА_8 відмовила у задоволенні клопотання/заяви про участь у судовому розгляді у режимі відеоконференції захиснику ОСОБА_4 . У зв`язку з чим, дії судді вказують на її не безсторонність, вона є упередженою, а також зацікавленою до нівелювання принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні.

За положеннями частини першої статі 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2024, розгляд вказаної заяви про відвід визначено судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .

Прокурор у задоволенні заяви про відвід просив відмовити, оскільки вона є необґрунтованою та безпідставною.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав заявлений захисником відвід.

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надала заяву, в якій зазначила, що не бажає надавати пояснення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_4 підтримав вказану заяву, та просив її задовольнити, вказав, що дії головуючого судді ОСОБА_8 є упередженими, та не відповідають вимогам КПК, вказане клопотання про проведення відеоконференції надав завчасно, оскільки був у м.Києві та не мав змоги фізично з`явитися до Червонозаводського районного суду м.Харкова на судове засідання, у зв`язку з чим просить задовольнити заяву та відвести суддю від зазначеного кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 підтримав заяву про відвід слідчого судді, вказав, що ОСОБА_8 не хоче брати на себе відповідальність щодо розгляду вказаної заяви про відвід судді, тому надала заяву на авторозподіл, це не перший відвід в цьому кримінальному провадженні, просив задовольнити вказану заяву, оскільки головуюча суддя є упередженою.

В судове засідання інші учасники кримінального провадження не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 80 КПК України відвід може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до частини третьої статті 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

ЄСПЛ у рішенні у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 зазначив, що, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Висновки або позиції судді, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя.

Як вбачається з матеріалів провадження №953/3006/23 до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002310 від 10.07.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2023, розгляд вказаної справи визначено судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 (справа №953/3006/23).

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.05.2023 призначено судовий розгляд кримінального провадження №0002310 від 10.07.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, проведення судового розгляду кримінального провадження визначено у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

11.03.2024 до канцелярії суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 , в якому він просив: призначити проведення судового засідання 11.03.2024 о 14.00 год. по справі у режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів.

На обґрунтування клопотання зазначив, що у цей день він перебуває у відрядженні у м.Києві та фізично не має можливості бути присутнім у залі судового засідання.

Згідно ухвали від 11.03.2024 у складі головуючого судді ОСОБА_8 , суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про розгляд справи у режимі відеоконференції, у зв`язку з відсутністю доказів неможливості прибути у судове засідання.

Згідно ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Крім цього, проведення судового засідання у режимі відеоконференції є правом суду, а не обов`язком, і обумовлюється низкою підстав, наявність яких має перевірити суд при постановленні відповідної ухвали.

Водночас суд зауважує, що такі поняття, як «поважність причин», «оперативність судового провадження», «підстави, визначені судом достатніми», «інтереси кримінального провадження» є оціночними, що власне і є обставинами, що мають бути обґрунтовані учасником судового провадження, який бажає брати участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Таким чином, як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, саме суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Фактично відвід судді ґрунтується на незгоді сторони захисту із процесуальним рішенням про відмову у заявленому клопотанні про здійснення дистанційного судового провадження та порушення процесуальних дій у кримінальному провадженні, що не свідчить про упередженість судді, а тому не може бути підставою для відводу судді, оскільки втручання у здійснення правосуддя є неприпустимим.

За змістом вимог КПК України, зокрема, згідно ст. 350 КПК України відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

При розгляді даної заяви заявником не надано даних, які б вказували на те, що на теперішній час існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_8 при розгляді обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0002310.

Щодо доводів захисника, що це не перший заявлений відвід головуючому судді ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне зазначити, що кримінальне процесуальне законодавство не наділяє суддю повноваженнями здійснювати перевірку та оцінку рішень інших суддів, які мали відношення до кримінального провадження, в даному випадку надавати оцінку правомірності ухвал суддів про відмову у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження № 0002310, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2022 року, стосовно ОСОБА_6 за фактом скоєння кримінальних правопорушеннь, передбачених ст. 111-1, ч.1 ст.111-2 КК України.

Враховуючи вищевикладене, заявлений відвід захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 від 12.03.2024 не містить належних та підтверджених даних, що вказують на необ`єктивність та упередженість судді при розгляді обвинувального акту по кримінальному провадженні № 0002310.

Таким чином, підстави для задоволення заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_8 відсутні.

Керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_9 про відвід головуючого судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002310 від 10.07.2022 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч.1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 13.03.2024 року о 09.00 год.

Суддя ОСОБА_1