Справа № 138/3073/23
Провадження №:1-кс/138/366/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами кримінального провадження № 0000424 від 16.10.2023, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2024 представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.10.2023 на автомобіль марки «Ford» моделі «Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та номером шасі НОМЕР_2 (згідно свідоцтва про реєсстрацію транспортного засобу) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , власником яких є ОСОБА_3 , мотивуючи його тим, що по даному кримінальному провадженню проведені необхідні слідчі дії, зокрема і експертиза та подальше зберігання автомобіля на штраф майданчику є не раціональним та не відповідає меті, з якою допускається накладення арешту на майно. Крім того, даний автомобіль знаходиться на штраф майданчику протягом тривалого часу, зокрема з жовтня 2023 року. Тривале зберігання транспортного засобу на штраф майданчику під відкритим небом, незахищеність від атмосферних опадів, негативно впливає на його технічний стан та може призвести до знищення всього майна корозією. Також, зазначила, що ОСОБА_5 звертався до начальника МРЕО міста Рибниця з проханням надати документи, які стали підставою для реєсстрації вказаного транспортного засобу та відповідно до отриманого ним висновку експерта ідентифікаційні номера «VIN» відповідають технології підприємства-виготовлювача, номер двигуна встановити не представляється можливим через значну корозію поверхні номерної площадки.

Власник майна ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат ОСОБА_4 надала суду заяву, в якій просила розглянути клопотання у її та ОСОБА_3 відсутність, задовольнивши його. Додатково повідомила, що в Придністровській молдавській республіці для того, щоб виїхати автомобілем за кордон, особа, яка виїжджає, звертається в пункт реєстрації транспортних засобів з метою видачі додаткового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у зв`язку з чим на автомобіль марки «Ford» моделі «Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_1 наявні два технічні паспорти на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надіславши до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, зазначивши, що проти задоволення клопотання заперечує, оскільки у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, постановою дізнавача від 16.10.2023 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом. Також згідно висновку експерта від 06.11.2023 № СЕ-19/102-23/18356-КДТЗ встановлено, що ідентифікаційний номер автомобіля марки «Ford» моделі «Transit» з закріпленими номерними знаками « НОМЕР_1 » змінений шляхом заміни таблички виробника, а також видалення номерної панелі з первинним ідентифікаційним номером кузова і вварюванням на це місце номерної панелі від іншого автомобіля марки «Ford» моделі «Transit» (з високо ймовірним ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_2 »). Ідентифікаційний номер двигуна автомобіля марки «Ford» моделі «Transit» сірого кольору з закріпленими номерними знаками « НОМЕР_1 » знищено у спосіб, який за насідками подібний корозії. Зазначила, що зважаючи на викладене, арешт на автомобіль накладено обґрунтовано і потреба у застосуванні такого заходу наразі не відпала.

Дослідивши зміст клопотання з додатками та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арешт на зазначене майно накладено з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що транспортний засіб є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.10.2023 в рамках кримінального провадження № 60000424 від 16.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, задоволено клопотання дізнавача та накладено арешт на автомобіль марки «Ford» моделі «Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та номером шасі НОМЕР_2 (згідно свідоцтва про реєсстрацію транспортного засобу) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , власником яких є ОСОБА_3 .

В судовому засіданні встановлено, що в кримінальному провадженні, станом на день розгляду клопотання, жодній особі не повідомлено про підозру, в ході досудового розслідування було проведено всі необхідні слідчі дії з автомобілем, зокрема останній оглянутий 16.10.2023, проведено судову трасологічну експертизу авто, відповідно до висновку якої № СЕ-19/102-23/18356-КДТЗ від 06.11.2023 ідентифікаційний номер автомобіля марки «Ford» моделі «Transit» сірого кольору із закріпленими номерними знаками НОМЕР_1 змінений шляхом заміни таблички виробника, а також видалення номерної панелі з первинним ідентифікаційним номером кузова і вварюванням на це місце номерної панелі від іншого автомобіля марки «Ford» моделі «Transit» (з високо ймовірним ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_2 »). Ідентифікаційний номер двигуна автомобіля марки «Ford» моделі «Transit» сірого кольору із закріпленими номерними знаками НОМЕР_1 знищено у спосіб, який за наслідками подібний корозії. Разом з тим, після отримання висновку експерта від 06.11.2023 стороною обвинувачення жодних інших слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні не проводилось, особа чи особи, які провели з автомобілем зазначені експертом маніпуляції, слідством упродовж 6-ти місяців не встановлені.

Враховуючи викладене, а також розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, те, що досудове розслідування триває та автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку задовольнити клопотання частково, знявши арешт з автомобіля із залишенням заборони на його відчуження, повернувши авто власникові на відповідальне зберігання. Разом з тим, підстав для скасування арешту, накладеного на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за № НОМЕР_3 слідчий суддя не вбачає, оскільки висновком експерта встановлено, що в ідентифікаційний номер автомобіля все ж вносились зміни, а тому власник майна чи інші особи не вправі на законних підставах користуватися автомобілем за його прямим призначенням (шляхом керування ним).

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне попередити власника транспортного засобу ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, яка стосується незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Частково скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Ford» моделі «Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та номером шасі НОМЕР_2 (згідно свідоцтва про реєсстрацію транспортного засобу), власником якого є ОСОБА_3 ,із залишенням заборони на відчуження даного автомобіля, повернувши його на відповідальне зберігання останньому.

Попередити власника транспортного засобу ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, яка стосується незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Кримінальне провадження № 0000424 від 16.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, повернути дізнавачу для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1