Справа № 346/1928/23
Провадження № 1-кп/346/223/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисників: ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 23 листопада 2022 року за № 0000416 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в суді перебуває вказане кримінальне провадження, яке знаходиться у стадії дослідження усних доказів.

З врахуванням вказаного та беручи до уваги думки учасників судового розгляду суд вважає доцільним відкласти розгляд справи для виклику свідка вказаного прокурором.

Також прокурор в судовому засіданні підтримав подане письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, оскільки такий у нього закінчується, а всі ризики, які враховувалися при обранні вказаного запобіжного заходу передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшились і запобігти їм, шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів неможливо через невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого даному запобіжному заходу.

Потерпіла та її представник погодилися з думкою прокурора.

Обвинувачений та захисники щодо задоволення клопотання заперечили.

Захисник ОСОБА_9 подала письмове заперечення на клопотання прокурора, яке мотивує тим, що клопотання прокурора не мотивоване належними та допустимими доказами. Поведінка обвинуваченого свідчить про його бажання співпрацювати зі слідством, а не уникати відповідальності та явки в судові засідання. Зазначає, що у клопотанні прокурора відсутні будь-які фактичні дані, які б свідчили про спроби обвинуваченого виїхати з території України, впливати на свідків, чи спроб в будь-який інший спосіб впливати на свідків або перешкоджати проведенню судового розслідування. Також захисник вказує, що обвинувачений має постійне місце проживання, позитивно характеризується, проживає з бабусею, яка є особою похилого віку. Крім того перебуває в цивільному шлюбі, від якого має малолітнього сина,

Просить в задоволенні клопотання прокурора відмовити, та змінити ОСОБА_10 запобіжний захід на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту.

Суд вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу дійшов наступних висновків.

Вимогами статті 331 ч.1 КПК України визначено, що суд зобов`язаний розглянути клопотання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку визначеного законом та ухвалою суду. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, висловленої судом у п. 79 рішення Суду у справі "Харченко проти України" та у п. 170 рішення Суду у справі "Лабіта проти Італії", таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за санкцією якого можливе призначення покарання у тільки у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під обвинуваченого вартою, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому усвідомлюючи невідворотність покарання може вживати заходів до уникнення такого; існує ризик знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки знаряддя злочину приховане; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, так як обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти здоров`я особи і знову вчинив кримінальне правопорушення, об`єктом якого є життя людини.

Тому суд виходячи з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З цих же підстав суд не рахує за можливе задовільнити клопотання захисту про зміну тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 199, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000416 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід тримання під вартою, на строк шістдесят днів до 01 червня 2024 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_4 утримувати під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження та начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12).

Розгляд кримінального провадження відкласти на 09 травня 2024 року о 15 год.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1