Справа №522/3407/24
Провадження №1-кп/522/1880/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(на підставі угоди)

19 березня 2024 року Місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000063 від 09.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кяхта Бурятської АРСР, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

З 24.02.2022 після початку широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України у громадянина України ОСОБА_3 , який був невдоволеним чинною державною владою в Україні, сповідував антиукраїнську ідеологію і неприйняття державності України, був прихильником приєднання території України до Російської Федерації або створення на її території проросійських псевдодержавних утворень, схвалював збройну агресію Російської Федерації проти України, визнавав її правомірною і підшукував способи сприяти їй, виник злочинний намір, направлений на виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України.

На виконання свого завчасно сформованого злочинного умислу ОСОБА_3 15.07.2023 у період часу з 13:00 год. до 15:00 год., діючи умисно, підтримуючи діючу збройну агресію Російської Федерації проти України, бажаючи сприяти їй, маючи умисел на виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії Російської Федерації проти України, яка 24.02.2022 набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді формування хибної думки у оточуючих його щодо законності дій держави агресора РФ, під час пішої прогулянки по бульвару Жванецького у м. Одесі Одеської області у розмові з громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 висловив наступні репліки:

Не форсируй события. Отец мудрее все-таки, и это, не торопись, продать всегда это можно, скинуть. А будущее там будет. Если здесь не скоро оно появится, а там, там оно, там быстро отстроят.» (в контексті виправдовування тимчасової окупації частини території України тим, що представники окупаційної адміністрації російської федерації відбудовують цивільну інфраструктуру у тимчасово окупованому м. Донецьк);

Потому что люди видят тенденцию. Донецк скоро х** кто узнает! Донецк будет цвести, как и Крым! Ну, в хорошем смысле. Его так отстроят! Там Мариуполь уже, пи**ец, как отстраивают! А Донецк там вообще с него Царьград сделают!» (в контексті виправдовування тимчасової окупації частини території України тим, що представники окупаційної адміністрації російської федерації відбудовують цивільну інфраструктуру у тимчасово окупованому м. Донецьк);

Говорю, Мариуполь уже поднимают с руин! Там такие грандиозные стройки идут! Кварталы вырастают, как грибы! А Донецк тем более. За все страдания Донецк сделают, пи**ец, вылежут так, что!» (в контексті виправдовування тимчасової окупації частини території України тим, що представники окупаційної адміністрації російської федерації відбудовують цивільну інфраструктуру у тимчасово окупованих м. Донецьк та м. Маріуполь).

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 25.07.2023 у період часу з 16:00 год. до 18:00 год., діючи умисно, підтримуючи діючу збройну агресію Російської Федерації проти України, продовжуючи сприяти їй, маючи умисел на виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії Російської Федерації проти України, яка 24.02.2022 набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді подальшого формування хибної думки у оточуючих його щодо законності дій держави агресора РФ, під час пішої прогулянки по бульвару Жванецького у м. Одесі Одеської області у розмові з громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 висловив наступні репліки:

Ты понимаешь, когда летит х**ня, вообще не страшно! Оно летит четко по адресу. Она летит четко по адресу. А вот та х**ня, которая сбивает это п***ец, вот в чем суть!» (в контексті заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тим, що збройні сили Російської Федерації наносять ракетно-бомбові удари виключно по військових об`єктах, а по цивільних об`єктах потрапляють засоби ураження сил протиповітряної оборони Збройних Сил України);

Это уже п**ец! Либо она глюк, она не ловит, ихнее ПВО. Они эти ракеты не могут сбить, на**я по ним х***ить, если она ее не собьет?! Она либо, хорошо, если куда-то в море, или самоликвидировалась, а так, х*як (не дог.) А, есть же как раз записи, были, вот, после этого, три дня или четыре дня назад. Е**нула она и (2сл.). Те, которые летят, они летят четко по адресу. То есть, вообще никакого страха нет, потому что она летит четко по адресу. Не по гражданским. А вот которая, б**дь, это, вот они пи***ц, это, конечно, страшно! Потому что им по**й на людей, понимаешь? Если ты, с*ка, тебе не по**й на людей, хай лучше въ***т по какой-то подстанции, или по складу БК, нежели попадет в жилой дом, твоя пвошная ракета! Разница есть?» (в контексті заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тим, що збройні сили Російської Федерації наносять ракетно-бомбові удари виключно по військових об`єктах, а по цивільних об`єктах потрапляють засоби ураження сил протиповітряної оборони Збройних Сил України);

Потому что если россияне воевали с Украиной. Вот, когда зашли, тогда и порешали бы все за месяц. Она воюет со всем НАТО. Просто НАТО без бойцов, понял? Со всей этой западной тварью! Все оружие, вся система. Если бы не (не дог.) Х** с ним даже оружие, с*ка, тоннами, да, миллиардами поставили это тоже фактор есть. Но больше всего фактор это космическая разведка, вся эта спутниковая, старлинки! Вот это больше всего! Все эти дроны вот это все дали сюда, ты понял, вот это весомое (не дог.)» (в контексті заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тим, що збройні сили Російської Федерації ведуть бойові дії не проти Сил оборони України, а проти збройних сил блоку НАТО);

Ты сейчас в горячку не бейся, но я говорю, все сейчас стремительно развивается, тут, х** его знает, что будет. Видишь, эскалация идет. Эти только передали, американцы, видят, что те там, ну, х**во все у ВСУ, передали кассетные боеприпасы. А вчера я уже читаю, ну, свои (1сл.) правильные, россияне никогда ж не применяли. Ах, так (не дог.) Хотя они давно по Донецку пуляли, Точка-У, еще там (1-2сл.), а сейчас типа массово начали америкосовскими. А уже россияне в ответочку х**ат, о-па! Ой, что, неприятно, суки?! Вы ж хотели, на-те!» (в контексті виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тим, що нібито Україна першою здійснювала і здійснює збройну агресію проти Російської Федерації, у зв`язку з чим Російська Федерація нібито вимушена відповідати на збройну агресію України);

Ты понимаешь, что заход в любом случае будет. Он в любом случае будет. Кто, как, когда не знаю. Все, Лавру будут в любом случае освобождать. Украины как государства больше не будет на карте. Его уже де-юре (не дог.) Ну, не де-юре, а де-факто нет. Ну, понял?» (в контексті виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тим, що нібито територія монастирського комплексу Києво-Печерської лаври була захоплена і паотребує звільнення);

Артур, смотри, ты ж пойми, может быть самый пиздорез сейчас там. Самый п***рез сейчас там, может быть, когда они будут освобождать Одессу, Киев, они просто будут заходить, некому (не дог.) Ну, когда там захуячат всех, тут можно просто заходить. А может, хуй его знает!» (в контексті виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, необхідністю звільнення м. Одеси і м. Києва);

Я как вижу? Все вернет Россия назад себе. Вопрос только - лишь бы ядерной войны не было! Это да бог переживем все! Потому что у тех только руки чешутся, чтобы тут заварушку устроить. Ты понял, чтобы Европа (1-2сл.), они там за океаном, они сливки срубают, бабло. И чем тут больше и дольше будет эта вся (не дог.) Им не то что, для них украинцы это вообще не люди, даже не индейцы! Даже не индейцы! И поляки даже не индейцы, которых они в свое время вырезали миллионами, все коренное население. То есть, то хоть там было, а там 90% даже на карте не покажут, где она находится, им вообще все (не дог.) А те босы, они бабло рубят с этой войнушки. А главное Россию ослаблять. Россия это вернет все. Все вернет. Вот это я (не дог.) Ну, просто что мы не в то время (не дог.)» (в контексті виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, нібито намаганням держав Європейського Союзу і США захопити територію України, чому має протистояти Російська Федерація);

Так вот когда Византия канула, Русь, потом Россия, он же СССР все одно и то же, только названия разные, а смысл тот же самый. Она стала правопреемницей этого всего христианства. Весь этот мир перешел в центр, в Москву. И вот этих падл задача здесь - уничтожить, полностью связи порвать церковные, понял? Но осталось, все, так уже все, порвали, все. А осталось самое главное порвать (1-2сл.) духовные скрепы. Как говорил ОСОБА_7 : «Я верю в вечную Россию». Понятно, победит не так, как все думали, не как хотелось, не такой ценой (1-2сл.) мирных сколько! Но финал (неск.сл.), они восемь лет уговаривали этих дебилов давайте, вы ж Минские сами подписали! Так чего ж не выполнили? Ага. Так что, не лучше было ОСОБА_8 выполнить?» (в контексті заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тим, що нібито Україна відповідальна за збройний напад Російської Федерації внаслідок нібито невиконання так званих "Мінських домовленостей").

У вищезазначених висловлюваннях промовлених ОСОБА_3 міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.436-2 КК України за кваліфікуючими ознаками: виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України.

Згідно угоди про визнання винуватості від 29.02.2024, укладеної між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст.472 КПК України, сторони кримінального провадження дійшли згоди про те, що обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Одночасно сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за скоєний ним злочин, передбачений ч.1 ст.436-2 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна та на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, визнав та зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості від 29.02.2024, укладену між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 .

Суд, перевіривши надані матеріали, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином, внаслідок якого потерпілих немає.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.436-2 КК України за ознаками: виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого її обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, судом не встановлені.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні нетяжкого злочину, в результаті якого шкоди нікому не завдано, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся та усвідомив протиправність своєї поведінки, не намагався уникнути відповідальності та виявив стійкі наміри стати на шлях виправлення, суд приходить до висновку про наявність підстав для узгодження покарання у вигляді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією ч.1 ст.436-2 КК України із застосуванням ст.75 КК України. Речові докази не долучалися, цивільний позов у провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у розмірі 4 779 гривень 06 копійок, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у повному обсязі на підставі п.3 ч.1 ст.118 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1- 476 КПК України, ст.1-90 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 29.02.2024, укладену між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання такої особи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 4 779 (чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять) гривень 06 копійок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя:

19.03.24