УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі подання Запорізького РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.07.2021р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений за ч.4 ст.358 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 грн..

Вирок суду набрав законної сили 14.08.2021р. і звернутий до виконання.

Ухвалою суду від 16.11.2021р. за поданням органу пробації засудженому ОСОБА_4 замінено покарання у вигляді штрафу на громадські роботи строком 50 (п`ятдесят) годин.

Ухвала суду набрала законної сили 24.11.2021р. і також направлена до виконання.

22.01.2024р. начальник Запорізького РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області звернулася до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт строком 50 годин на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України у зв`язку закінченням 2-річного строку давності виконання вироку суду, мотивуючи його тим, що станом на 22.01.2024р. засуджений покарання у вигляді громадських робіт не відбув, було з`ясовано, що ОСОБА_4 за зареєстрованої адресою не мешкає, його місцезнаходження невідомо, у зв`язку з чим він був оголошений у розшук, інформації про причини невиконання вироку суду немає, нового кримінального правопорушення він не вчинив.

Представник Запорізького РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, подання підтримує повністю.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про ч та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч.5 ст.539 КПК України суд вважає можливим розглянути подання у відсутність вказаних осіб за наявними у справі доказами.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримав, просить його задовольнити.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки - два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3,4 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Так, судом встановлено, що вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.07.2021р., яким ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00грн., набрав законної сили 14.08.2021р. і підлягав обов`язковому виконанню. В подальшому ухвалою суду від 16.11.2021р. ОСОБА_4 змінено покарання у вигляді штрафу на 50 годин громадських робіт.

Під час організації виконання вироку суду органом пробації здійснювались заходи щодо виклику засудженого ОСОБА_4 , однак він жодного разу не з`явився за невідомими причинами, також було з`ясовано, що за адресою місця реєстрації, зазначеною у вироку суду, засуджений не мешкає, у зв`язку з чим були проведені першочергові розшукові заходи, але фактичне місце перебування засудженого не встановлено.

18.02.2022 уповноваженим органом з питань пробації було направлено подання до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про передачу матеріалів для здійснення подальшого розшуку засудженогоОСОБА_4 і 05.05.2022 останній оголошений у державний розшук.

Згідно з інформацією ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області в ході проведення оперативно-розшукових заходів місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно наявних в особовій справі відомостей ОСОБА_4 до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався.

Отже, станом на 22.01.2024р., тобто понад 2 роки з моменту набрання законної сили, вказаний вирок суду ні добровільно засудженим, ні в примусовому порядку уповноваженими органами не виконаний.

Оцінивши обставини справи, суд вважає клопотання органу пробації законним та обґрунтованим.

В даному випадку суд виходить з того, що ст.80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе. Це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

При цьому, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі ст.389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового кримінального правопорушення. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Разом з цим, в цій справі судом не встановлено обставин, які б свідчили про зупинення перебігу 2-річного строку давності виконання вказаного вироку та переривання цього строку.

Згідно з наявною в справі інформацією засуджений ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення не вчинив, факт його ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, за що ч.1 ст.389 КК України передбачена кримінальна відповідальність, обвинувальним вироком суду не встановлений.

У зв`язку з цим, суд вважає можливим звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.07.2021р. з урахуванням ухвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.11.2021р.

На підставі викладеного, подання органу пробації слід задовольнити.

Керуючись ч.1 ст.74, ч.1,3,4 ст.80 КК України, ст.537,539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.07.2021р. з урахуванням ухвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.11.2021р., на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1

26.02.2024