Справа № 362/1896/24
Провадження № 1-в/362/88/24
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2024 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника заявника ОСОБА_5 , (у режимі відеоконференції),

особи, стосовно якої вирішується питання про заміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області клопотання в.о. медичного директора комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» (далі КНП КОР «ОПНМО» ОСОБА_7 про припинення примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні зі звичайним наглядом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з подальшою випискою під піклування адміністрації будинку інтернату.

встановив:

Заявник звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2022 до ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом у зв`язку зі скоєнням ним суспільно-небезпечного діяння.

Ухвалами Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2023, 14.12.2023 дія примусових заходів медичного характеру продовжувалась.

15.03.2024 ОСОБА_6 пройшов медичний огляд комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що вона потребує припинення примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні зі звичайним наглядом з метою з подальшою випискою під піклування адміністрації будинку інтернату.

У судовому засіданні ОСОБА_6 позицію якого підтримав його захисник, не заперечував щодо поданого клопотання. Заявив, що дуже жалкує за вчинене та не заперечує, щодо його подальшого поміщення до інтернату.

Представник заявника у судовому засіданні зазначила, що у період перебування на лікуванні ОСОБА_6 має стабільний стан. Критика до скоєного у нього сформована. Вважає, що наявні всі підстави для задоволення цього клопотання. з огляду на відсутність підстав його перебування у медичному закладі.

Інші учасники судового провадження просили суд задоволити заявлене клопотання.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви у їх сукупності, встановив наступне.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2022 до ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом у зв`язку зі скоєнням ним суспільно-небезпечного діяння.

Ухвалами Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2023, 14.12.2023 дія примусових заходів медичного характеру продовжувалась.

Згідно з даними висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 26 від 15.03.2024 ОСОБА_6 поставлено діагноз: «Легка розумова відсталість з незначними порушеннями поведінки, ускладнене синдромом залежності від алкоголю, медикаментозна ремісія 1 рік (F 70.1/ F 10.2» Крім того, за останні 3,5 місяців стан пацієнта покращився, настрій вирівняв, поведінка впорядкована, достатньо активно включається в прості трудові процеси та реабілітаційні заходи. Без асоціальних та агресивних тенденцій. Сформована достатня критика до скоєного та хворобливого стану, має реальні плани на майбутнє (хоче повернутись в інтернат для психохроніків, адміністрація інтернату попереджена). Розуміє необхідність ведення тверезого способу життя. Вирішено соціально-правові питання інвалід ІІ групи довічно.

За змістом ст. 95 КК України та ст. 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Оцінивши надані докази і пояснення учасників провадження у їх сукупності, враховуючи дані висновку медичної комісії, яким обґрунтовано доцільність припинення виду примусового заходу медичного характеру зі звичайним наглядом (переведення до будинку-інтернату для хронічних психічно хворих, де умови перебування передбачають інші аспекти догляду та нагляду). Зважаючи, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує, вирішення соціально-побутових питань, відсутність тісних соціальних зв`язків та бажання рідних нею опікуватись, при цьому подальше перебування ОСОБА_6 у відділенні недоцільне та заважає вирішенню її соціальних питань, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 369-372, 512, 514 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Припинити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру в умовах психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1