Справа № 465/3266/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/700/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 24 червня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів до 22 серпня 2024 року включно.

Визначено ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень) грн. 00 коп.

На підставі ст. 194 КПК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки: - прибувати на виклик суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку; - не відлучатися із місця свого фактичного проживання,- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;- утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні №0000236 від 05.10.2021 року; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначено 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 24 червня 2024 року та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що стороною обвинувачення ніяких доказів на підтвердження наявності наведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України не надано, а клопотання обґрунтовано лише припущеннями та не містить підстав для продовження строку тримання під вартою. Така обставина як тяжкість злочину не може бути самостійною підставою для позбавлення особи свободи і має враховуватись при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також звертає увагу, що судом не взято до уваги той факт, що розмір визначеної застави є непомірним для обвинуваченого, оскільки він взагалі не має будь-якого майна. Просить врахувати важкий майновий стан обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи тримання під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін кримінального провадження про розгляд апеляційної скарги за їх участі, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали контрольного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного законодавства.

Як вбачається з наданих суду матеріалів контрольного провадження, на розгляді Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 від 05.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.307 КК України.

У межах цього кримінального провадження слідчим суддею Франківського районного суду м.Львова до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24.06.2024.

При прийнятті оскаржуваного рішення стосовно ОСОБА_6 суд першої інстанції оцінив у сукупності всі обставини, у тому числі, наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 та дійшов висновку, що наведені вище обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , виправдовують тримання особи під вартою, а також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на шістдесят днів з визначенням розміру застави.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, як стали підставою для продовження строку запобіжного заходу, та виправдовують тримання особи під вартою.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, прийнявши обґрунтоване рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, належним чином оцінив відповідність розміру застави меті застосування запобіжного заходу, що не ставить під сумнів його дієвість, оскільки, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь яким чином перешкоджати становленню істини у кримінальному провадженні.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням обвинуваченому ОСОБА_6 застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень) грн. 00 коп., забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст.376, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 24 червня 2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді