Справа № 626/1382/24
Провадження № 1-кп/626/185/2024
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

16 квітня 2024 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноград кримінальне провадження №0000292 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Люботин, Харківської області, українець, громадянин України, маючий середню технічну освіту, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , інвалідом не являється, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий,

- в скоєнні кримінального правопорушення, за ч.1 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 08.09.2023 в справі №626/2555/23, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Однак ОСОБА_5 достовірно знаючи про наявність вказаної постанови Красноградського районного суду Харківської області від 08.09.2023, яка набрала законної сили 19.09.2023, та будучи ознайомлений з нею належним чином, ігноруючи виконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст.129-1 Конституції України, в частині обов`язковості судових рішень, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч вищевказаного судового рішення, якою його позбавлено права керувати транспортними засобами, вчинив дії щодо умисного невиконання вказаної постанови суду за наступних обставин:

18.03.2023, близько 17:00-17:20, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки ЗАЗ 11027 червоного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався по дорозі, яка розташована на полі, поблизу блокпосту с.Піщанка, де був зупинений працівниками ВРПП Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, які винесли відносно останнього протокол від 18.03.2024, серія ААД № 288750 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, а саме що прокурором всі обставини викладені вірно та пояснив, що дійсно 18.03.2023, близько 17:00год., він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки ЗАЗ 11027, поблизу блокпосту с.Піщанка, де був зупинений працівниками ВРПП Красноградського РВП ГУНП в Харківській області. При цьому він достовірно знав про наявність постанови Красноградського районного суду Харківської області від 08.09.2023 року, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, тобто про те, що він не мав права сідати за кермо.

В зв`язку з тим, що він раніше не судимий, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі з іспитовим терміном.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченого, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також ст.65 КК України передбачає, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній раніше в силу ст.89 КК України не судимий, має постійне місце мешкання, де характеризується посередньо, офіційно не працює, має трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога, не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає повне визнання провини.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про його особу, викладені вище; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає, що покарання ОСОБА_5 , яке необхідно і достатньо для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.382 КК України, у виді позбавленням волі.

При цьому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, які наведені вище, враховуючи його щире каяття, думку прокурора, факт повернення викраденого майна, кілька обставин, пом`якшуючих покарання, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він за час встановленого строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому, не обиралась.

Речові докази та судові витрати по справі - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 1(один) рік 6(шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1(один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя