Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/202/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника скаржника ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_8 , з доповненнями, на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 січня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з вимогою скасувати постанову дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області про закриття кримінального провадження №000069 за ч. 2 ст. 154 КК України.

В обґрунтування вказаної скарги зазначила, що дізнавач виніс незаконну постанову, якою передчасно закрив кримінальне провадження. При цьому дізнавач не допитав свідків на яких вказала ОСОБА_8 , у тому числі дільничного інспектора; не врахував наявність на тілі ОСОБА_8 тілесних ушкоджень; не зробив правовий висновок щодо факту сімейного насильства ОСОБА_9 стосовно ОСОБА_8 ; прокурор з участю представника потерпілої зобов`язаний був провести допит ОСОБА_8 . Не було достатніх спроб з`ясувати події та усунути суперечності між наявними доказами.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 січня 2024 року у задоволенні вказаної скарги ОСОБА_8 відмовлено.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що дізнавач під час проведення досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 223 КПК України вжив необхідні дії спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, дослідив та перевірив обставини, зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Оскаржувана постанова відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, а висновок про закриття кримінального провадження є обґрунтованим.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, в апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати продовжити досудове розслідування по кримінальному провадженню №000069 від 13.09.2023 за ч. 2 ст. 154 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала слідчого судді на її думку є упереджена і незаконна, оскільки посилання в ухвалі здійснено на неіснуючі покази і містить перекручування.

Зокрема в її заяві вона вказувала, що співмешканець ОСОБА_9 змушував її до близькості, натомість в ухвалі слідчий суддя зазначив, що співмешканець ОСОБА_9 примушував її вступити до статевого зв`язку. Наголошує, що саме примушував, а не міг примусити, дія відбулась.

Також зазначає, що у стенограмі показань наданих нею під час допиту 19.04.2021 (по кримінальному провадженню № 0000044) вона про це зазначала і чітко вказала про фізичне сексуальне насильство щодо неї.

Стосовно показів свідків її малолітніх дітей, то апелянт вважає, що вони не відповідають дійсності та в ухвалі відображені неправильно.

Зокрема діти зазначали про відсутність сварок, наявність у ОСОБА_9 місячних доходів у сумі 50000 грн. Однак, про даний факт ні вона ні свідки не зазначали, та його не існувало. Між тим, вони проживали за рахунок коштів, які вона отримувала на дітей, а її співмешканець був офіційно працевлаштований, і його доходи можна перевірити.

Щодо того що вона протягом трьох років замовчувала, приховувала інформацію щодо подій, які трапились 21 лютого 2021 року, то звертає вагу на те, що в протоколі її допиту, як підозрюваної від 19.04.2021, вона зазначала та вказувала причину того, що трапилось фізичне та сексуальне насильство щодо неї. Звинувачення її у приховуванні даних фактів безпідставне.

Крім того, вона неодноразово вказувала поліції на невластиву поведінку її співмешканця, на його агресивну поведінку, про що міститься інформація у протоколах поліції під час виклику до їхнього помешкання або під час її звернення до них.

Вважає, що всі першоджерела вказують на пряму вину її співмешканця.

В доповненнях до апеляційної скарги, ОСОБА_8 зазначає, що рішення є не законним і не справедливим з огляду на таке:

-слідчим суддею покладено в основу процесуального рішення лише доводи дізнавача і його процесуального керівника, прокурора. При цьому прокурор, який мав би виконувати функцію обвинувачення, фактично захищав ОСОБА_9 від висунутого проти нього обвинувачення нею, його цивільною дружиною;

-прокурор, який брав участь у кримінальному провадженні № 000069 за ч. 2 ст. 154 КК України, виступав процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000044 від 24.02.2021 р., де її звинувачено у вчиненні кримінального правопорушення відносно її цивільного чоловіка ОСОБА_9 ;

-не було взято до уваги її доводи, як потерпілої стосовного вчинення щодо неї дій сексуального характеру. Не враховано, що вона, як потерпіла, повідомляла про такі дії ще три роки тому при її затриманні та допиті 25.02.2021 р., що вже було досліджено судом;

-- не оцінено належним чином представлений висновок судово-медичної експертизи, проведеної після її, освідування, проведеного одразу після затримання.

Крім того були порушені вимоги ч.ч. 1,3 ст. 376 КПК України:

Судове рішення не було проголошено слідчим суддею прилюдно негайно після виходу судді з нарадчої кімнати. Головуючим у судовому засіданні не було роз`яснено зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Головуючим не було роз`яснено їй, як потерпілій, та її представнику право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Заслухавши доповідь судді, скаржника ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив щодо задоволення апеляційних вимог посилаючись на їх безпідставність, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим , щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

За змістом ст.284 КПК України, під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, під час розгляду поданої скарги, слідчим суддею було встановлено, що 13.09.2023 року за заявою ОСОБА_8 , внесені відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.154 КК України, №000069, та для подальшого досудового розслідування за територіальною належністю передано до сектору дізнання ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області

За наслідками проведеного досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено наступне.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_8 пояснила, що спільно проживала із ОСОБА_9 та своїми малолітніми дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в АДРЕСА_1 в будинку що належить ОСОБА_9 з грудня 2020 року. Співмешканця ОСОБА_9 потерпіла охарактеризувала як людину, що вживає алкогольні напої та вчиняє стосовно неї та дітей домашнє насильство. Будинок в якому спільно проживали складався з 4 кімнат. Що стосується самої події, яка сталася 19.02.2021 то ОСОБА_8 пояснила, що увесь день ОСОБА_9 зловживав алкогольними напоями та у післяобідній час повернувся додому з роботи. З того часу він постійно ображав дітей та її. Близько 23 год. ОСОБА_8 пішла відпочивати з дітьми в іншу кімнату від ОСОБА_9 та перебуваючи там заснула і прокинулась від того, що ОСОБА_9 за ногу стягував її з ліжка та примушував вступити з ним в статеві зносини, оскільки вона йому повинна відробляти за утримання її та дітей, а якщо не вона то її донька. В подальшому ОСОБА_8 пообіцяла йому вступити в статеві зносини та ОСОБА_9 пішов у свою кімнату та ліг на ліжко. На той період часу малолітні діти спали в кімнаті, а ОСОБА_8 взяла сокиру та 2 рази вдарила по голові ОСОБА_9 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що в 2021 році проживав спільно з матір`ю ОСОБА_8 , сестрою ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_9 в його будинку по АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання ОСОБА_9 з ОСОБА_8 сварок майже не було, крім того ОСОБА_9 до нього, сестри та матері відносився добре та вважав своїми дітьми. Про вказане свідчить їх спільна подорож для відпочинку на море. По відношенню до сестри ніколи з боку ОСОБА_9 не бачив приставань. Мати проживала спільно з ОСОБА_9 , який мав достатній заробіток. Вказав, що іноді його мати ходила до іншого чоловіка на ім`я ОСОБА_12 потай від ОСОБА_9 . Останнім часом для спільного проживання ОСОБА_9 хотів зробити ремонт будинку та прохав переїхати до бабусі, але ОСОБА_8 не хотіла їхати так як позбудеться доступу до коштів ОСОБА_9 .. Зазначив, що коли ОСОБА_9 був в стані алкогольного сп`яніння то він не заходив до нього, сестри та матері а просто спав у своїй кімнаті. Вказав що часто бачив як ОСОБА_9 обіймав ОСОБА_8 та говорив, що бажає одружитися.

Свідок ОСОБА_10 показала, що мешкала разом з братом, матірю ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 в с. Велика Северинка. Під час спільного проживання сварки між дорослими були рідко. Зазвичай ОСОБА_8 не ображав. До ОСОБА_10 ніколи не приставав та незрозумілих розмов не вів. Останню любив та ніколи не бив її. ОСОБА_8 постійно проживала з ОСОБА_9 по причині наявності значних коштів так як за місяць отримував близько 50000 грн. ОСОБА_8 постійно у відсутність ОСОБА_9 ходила до чоловіка на ім`я ОСОБА_12 з яким у неї були відносини. У день вбивства ОСОБА_9 була сварка через неналежне ставлення ОСОБА_8 до своїх дітей та після його вбивства остання накрила ковдрою ОСОБА_9 та наказувала допомогти його витягти, але ОСОБА_10 відмовилася.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 пояснила, що з листопада 2020 року по лютий 2021 року, ОСОБА_8 та її діти мешкали у ОСОБА_9 . Про спільне її дочки разом з ОСОБА_9 , їй нічого не відомо. Скарг на ОСОБА_9 від ОСОБА_8 та дітей, вона не чула.

Свідок ОСОБА_14 вказав, що в період листопада 2020 року по лютий 2021 року, її дочка ОСОБА_8 та її діти проживали з ним та в подальшому переїхали до ОСОБА_9 в листопаді 2020.

23 жовтня 2023 року, дізнавач СД Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області виніс постанову, якою закрив кримінальне провадження 000069 за ч. 2 ст. 154 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням, оскільки дізнавачем було досліджено та перевірено усі обставини, які були повідомлені ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, зокрема допитано ряд свідків та прийнято обґрунтоване рішення, відповідно до вимог ст.ст. 40, 94 КПК України, для скасування якого відсутні підстави, як обґрунтовано встановив слідчий суддя.

Колегія суддів встановила, що дізнавач при розслідуванні обставин даного кримінального провадження у повному обсязі виконав вимоги щодо забезпечення всебічності та повноти дослідження. Винесена ним постанова відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, є належним чином мотивована, а висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження є законним та обґрунтованим.

При цьому, доводи апеляційної скарги правильність висновків дізнавача про закриття кримінального провадження та висновків слідчого судді не спростовують, оскільки матеріалами кримінального провадження підтверджується той факт, що під час досудового розслідування були застосовані всі передбачені законом заходи для забезпечення його ефективності. Саме з врахуванням зібраних та досліджених доказів, об`єктивних та суб`єктивних ознак злочину, передбаченого ч.2 ст. 154 КК України, події вказаного кримінального правопорушення, або іншого кримінального правопорушення не було встановлено, а сама по собі незгода заявника з результатами, які отримані внаслідок проведення таких заходів та слідчих дій, не свідчить про те, що розслідування було проведено неповно, не всебічно та упередженого.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що дізнавач правильно надав оцінку фактичним обставинам справи і наявним доказам, а також дізнавачем було обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення діючого законодавства.

Посилання апелянта на те, що постанова про закриття кримінального провадження винесена дізнавачем без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, без додержання вимог кримінального процесуального законодавства не приймаються до уваги, оскільки є голослівними та свідчать лише про незгоду з прийнятим по суті рішенням дізнавача у даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі містяться також інші твердження ОСОБА_8 , які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

Суд звертає увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, ст.ст.117, 303, 309, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , з доповненнями залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні її скарги на постанову від 23 жовтня 2023 року, дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області про закриття кримінального провадження 000069 за ч. 2 ст. 154 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4