Справа № 279/4201/20
Провадження №1-кп/279/91/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (дистанційно)

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростень Житомирської області кримінальне провадження № 0000346 від 14.04.2020 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Коростень Житомирської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, на утриманні осіб немає, не інвалід, не депутат, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 15.10.2010 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185,ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 16.04.2013 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;

- 16.10.2020 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна, що є його особистою власністю,

в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 115 КК України ,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Ігнатпіль Овруцького району Житомирської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, не інвалід, не депутат, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно пред"явленого обвинувачення органом досудового розслідування , 14.04.2020 в нічний період часу, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи раніше судимим, як особа, яка раніше вчинила розбійний

-2-

напад, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений на вчинення розбійного нападу поєднаного із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу поєднаного із проникненням в житло ОСОБА_10 - з метою незаконного заволодіння чужим майном для обернення його на свою користь, реалізуючи свій злочинний умисел, 14.04.2020 близько 04 години 10 хвилин, діючи у відповідності до заздалегідь узгодженого плану, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з метою вчинення розбійного нападу поєднаного із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу поєднаного із проникненням в житло ОСОБА_10 , з метою заволодіння його індивідуальним майном, із міста Коростеня на автомобілі таксі «ДеоЛанос», державні номерні знаки НОМЕР_1 , прибули до будинку ОСОБА_10 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де шляхом зламу вхідних дверей намагались проникнути в житло ОСОБА_10 , але їх дії були помічені власником будинку, який зі свого мобільного телефону «SamsungGT-E1200M», номер оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , зателефонував на лінію 102 та став викликати працівників поліції.

Незважаючи на те, що ОСОБА_10 викликав працівників поліції і це бачили та усвідомлювали ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , ОСОБА_5 діючи цілеспрямовано, з метою реалізації умислу, направленого на вчинення розбійного нападу та заволодіння майном потерпілого, рукою розбив скло у віконній рамі веранди будинку, після чого через вікно протиправно проник у вище вказаний будинок, де знаходився потерпілий ОСОБА_10 .

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 ,виходячи із попередньої домовленості на вчинення розбійного нападу із проникненням в житло, нічого не пояснюючи про свої наміри своєму спільнику ОСОБА_7 , підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, долаючи опір потерпілого, умисно, наніс останньому декілька ударів ліктями обох рук в область обличчя. Від нанесених ударів потерпілий впав на підлогу та втратив свідомість. Внаслідок чого ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_10 умисне тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток основи черепа в лівій передньо - черепній ямці в задній частині лівої очниці, лінійної форми, довжиною біля 2см., яке згідно висновку експерта № 94 від 18.05.2020 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень ,як небезпечні для життя. Не припиняючи свої злочинні дії, застосовуючи фізичну силу, ОСОБА_5 , ногою вибив вхідні двері будинку, в який відразу протиправно, всупереч волі потерпілого зайшов ОСОБА_7 . Знаходячись в будинку, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось в умисному, нанесенні чисельних ударів ногами, по тілу ОСОБА_10 , заподіявши потерпілому умисні тілесні ушкодження у вигляді:

-синця на нижній повіці правого ока розміром 3х 1,5см.;

-синця в середній частині спинки носа з переходом на його обидва крила, розміром 3x2см.;

-садна по правому крилу носа, розміром 1x0,5см;.

-2-х паралельних подряпин на правій щоці, довжиною 1 см.;

-садна в лівій лобній ділянці на межі з волосяною частиною голови, розміром 1,5x1см.;

-2-х саден в лівій лобній ділянці, розміром 1,5x1см.;

-садна в ділянці лівої вилиці , розміром 5x2,5см.;

-слабо вираженого синця на обох повіках лівого ока, розміром 1,5x1см.;

-рани з внутрішньої поверхні лівої половини верхньої губи в проекції 13-го зуба, розміром 1x0,5см.;

-травматичної екстракції коронки 13-го зуба;

-синця по всій вогнутій поверхні правої вушної раковини, розміром 5x4см.;

-3-

-множинних переломів кісток носа, що разом з тілесним ушкодженням заподіяним раніше ОСОБА_5 у вигляді перелому кісток основи черепа в лівій передньо - черепній ямці в задній частині лівої очниці, лінійної форми, довжиною біля 2см., в своїй сукупності та згідно висновку експерта № 94 від 18.05.2020 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень які небезпечні для життя, після чого відкрито заволоділи його мобільним телефоном марки «Samsung GT-E1200M» вартістю 114 грн.70 коп., всередині якого знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , вартістю 50 грн. 00 коп. та грошовими коштами в сумі 1400 грн., заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1564 грн.70 коп..

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 знаходячись в будинку потерпілого ОСОБА_10 , виходячи за рамки попередньої змови, нічого не пояснюючи про свої наміри своєму спільнику ОСОБА_7 , підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_10 , який на той час ще перебував без свідомості, після чого руками застосувавши фізичну силу, умисно, здавив органи шиї ОСОБА_10 , доки останній не перестав подавати ознаки життя, таким чином умисно вбив ОСОБА_10 , при цьому заподіяв останньому умисні тілесні ушкодження у вигляді масивних крововиливів по задній та по лівій боковій поверхні щитоподібного хряща та під`язикової кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.Смерть ОСОБА_10 сталася внаслідок механічної асфіксії здавлення шиї.

Своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаними із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаними із проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть ОСОБА_10 , ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаними із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаним із проникненням у житло, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України.

Вказані судом обставини підтверджуються показаннями обвинувачених, потерпілого, свідків та дослідженими судом письмовими доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в пред"явленому обвинуваченні визнав частково і пояснив, що дійсно 14 квітня 2020 року він відпочивав на зупинці разом із ОСОБА_12 . Згодом ОСОБА_13 від"їхав і його не було хвилин 40. Через хвилин 40 приїхав ОСОБА_13 і сказав, що ОСОБА_10 запропонував поїхати до нього в гості. Коли під"їхали до будинку в с. Сингаї, то двері будинку були зачинені. ОСОБА_14 стояв посеред веранди з викруткою, сказав, що їх не впустить і викликав поліцію. ОСОБА_5 не стримався, заліз через вікно, щоб його "провчити" , наніс йому 2-3 удари ладошками, від яких ОСОБА_10 впав на підлогу. Він наносив йому удари в область обличчя, після того як ОСОБА_10 захропів, він послухав пульс, останній ще був живий, тільки хропів. Коли вони з ОСОБА_15 покидали будинок, то ОСОБА_10 був живий, його ніхто не душив, наміру убивати його вони не мали. Наступного дня він мав намір повернути ОСОБА_16 його телефон , але не встиг, так як його забрали працівники поліції. Забрати телефон запропонував ОСОБА_13 , який сказав "шукай

-4-

телефона", сімкарта з телефона випала сама, тіло ОСОБА_10 вони не переміщали, він лежав на спині. З с. Сингаї йшли пішки, по дорозі забрав водій "таксі". По приїзду в місто вони купили пляшку горілки і пішли відпочивати в район " Черемушок " до ОСОБА_18 .

Вину визнав частково, тому що він ОСОБА_10 бив, але не душив, наміру убивати його він не мав.

При проведенні слідчого експерименту вказав, що ОСОБА_13 взяв гроші із серванту, але то була неправда.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав частково, пояснив, що цього дня 14 квітня 2020 року він відпочивав разом із ОСОБА_19 , вживали спиртне, танцювали. ОСОБА_20 хотів їхати на щебзавод до своєї знайомої. Після цього ОСОБА_14 передумав і сказав, що їде додому на таксі. Він разом із ОСОБА_21 поїхали на іншому автомобілі таксі слідом за ОСОБА_22 . Останній закрив двері будинку перед ними і сказав, що їх не пустить. Коли він спускався із сходинок, то почув гуркіт скла. Він обернувся і побачив, що між ОСОБА_23 і ОСОБА_19 у веранді будинку виникла бійка. Винним себе визнає тільки в тому, що він не допоміг ОСОБА_16 . Коли приїхали до ОСОБА_10 , то він біля тину залишив бутилку горілки. ОСОБА_14 стояв у веранді і сказав, що їх не пустить, ОСОБА_13 спустився із сходинок і почув гуркіт скла. Це ОСОБА_23 розбив вікно, проник до веранди будинку, став наносити удари ОСОБА_16 , а потім відкрилися двері. Записи розмови із ОСОБА_23 він записував на телефон дружини, оскільки йому працівники поліції показали протоколи допиту ОСОБА_23 , де останній "грузив" ОСОБА_24 .. Коли залишали ОСОБА_10 , то останній лежав на спині. На думку, ОСОБА_25 при нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_23 " з локтя" попав ОСОБА_16 у "карлик".

Так, з показів потерпілого ОСОБА_26 даних в судовому засіданні видно, що його брат ОСОБА_27 проживав в АДРЕСА_4 . 14 квітня 2020 року його повідомили про насильницьку смерть брата, де згодом було встановлено, що злочинці заволоділи мобільним телефоном брата та грошовими коштами. Просив покарати їх найсуворіше.

Свідок ОСОБА_28 показав суду, що 20 квітня 2020 року приблизно о 4 годині ранку він віз на роботу ОСОБА_29 . Зупинившись біля цілодобового магазину , що неподалік автостанції, він бачив як на сходинках магазину стояв невідомий чоловік, до них підійшов ОСОБА_30 і запитував у ОСОБА_10 куди той буде їхати, на що останній відповідав що йому нема різниці, його відвезе ОСОБА_31 . ОСОБА_30 пропонував ОСОБА_16 залишитися, так як у них ще залишилась горілка і закуска. Біля магазину " ОСОБА_32 " ОСОБА_27 зняв гроші з банкомату, ОСОБА_29 вийшла з автомобіля в районі Пашин, а потім він відвіз ОСОБА_10 додому в с. Сингаї. На повороті до його будинку стояв автомобіль "таксі" сірого кольору. ОСОБА_16 він давав 400 гривень здачі з купюри 500 гривень за послуги таксі, номіналом по 200 гривень.

Свідок ОСОБА_33 показав суду, що 14 квітня 2020 року близько 03 години 40 хвилин він приїхав на автомобілі до магазину "Червоний маркет" на Базарній площі в м. Коростень. Там знаходилась ОСОБА_34 та ОСОБА_35 . Біля магазину розмовляв ОСОБА_35 із ОСОБА_19 . Поруч знаходились два невідомих йому чоловіки. Він зайшов до магазину. Вийшовши з нього, бачив, що у автомобілі Фольсксваген сиділа ОСОБА_36 та ОСОБА_14 . Чоловік на ім"я ОСОБА_37 ( ОСОБА_37 ) через передні дверцята щось розповідав. Після того, як автомобіль під керуванням ОСОБА_39 (в якому сиділи ОСОБА_34 та ОСОБА_14 ) поїхав, то ОСОБА_13 із ОСОБА_21 перейшли на іншу сторону дороги , сіли в автомобіль таксі"Ланос" і поїхали слідом за автомобілем під керуванням ОСОБА_39 .

Свідок ОСОБА_40 показала суду, що 14 квітня 2020 року

- 5 -

о 3 годині 30 хвилин вона приїхала на автомобілі під керуванням ОСОБА_39 до магазину "Продукти" на вул. Базарній в м. Коростень. Коли вона заходила до магазину по каву, то бачила , що на східцях магазину сидів ОСОБА_14 , був випивший.

Коли повернулась і сіла в автомобіль, то бачила, що ОСОБА_30 через передні

дверцята автомобіля умовляв ОСОБА_10 залишатись з ними, на що останній грубо відповідав, що не його справи куди він їде.

Свідок ОСОБА_41 показала суду, що в квітні 2020 року після сварки в сім"ї її чоловік ОСОБА_30 пішов з дому і не приходив понад 4 днів. Після затримання працівниками поліції, повернувся додому і розповідав, що ОСОБА_14 не впускав їх у будинок, ОСОБА_48 ОСОБА_42 вибив вікно . У нього телефону не було, а тому ОСОБА_23 телефонував на її телефон, вона добровільно видала його працівникам поліції.

З показів свідків ОСОБА_43 та ОСОБА_44 видно, що 13 квітня 2020 року ОСОБА_30 пішов із їх будинку о 08 годині ранку, грошей у нього не було. 14 квітня 2020 року о 08 годині ранку ОСОБА_45 вийшов на кухню і побачив там ОСОБА_46 та ОСОБА_47 , які запропонували йому випити спиртного. Під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_48 сій вийняв з кишені своїх штанів мобільний телефон чорного кольору та поклав його на стіл. В даному телефоні не було сімкартки, як згодом вияснилось , цей телефон належав ОСОБА_16 . За столом ОСОБА_30 неодноразово говорив ОСОБА_49 , що той молодець, його друг по життю. Вони розповідали, що прийшли пішки із с. Сингаї. Після розпиття спиртного всі лягли спати, приблизно об 11 годині прийшли працівники поліції та забрали ОСОБА_47 та ОСОБА_46 .

Свідок ОСОБА_50 ствердила суду, що вона працює на службі 102, 14 квітня 2020 року вона приймала повідомлення , які надходили на дану спецлінію ГУНП в Житомирській області. Близько 04 години ночі надійшов виклик від особи чоловічої статі з мобільного телефону, який повідомив, що в АДРЕСА_4 , до будинку намагається проникнути знайомий чоловік на ім"я ОСОБА_37 . Під час розмови було чути розбиття скла, чоловік повідомив, що в будинку розбили віконне скло, він став кричати і з його рук впав телефон. Після цього було чути голоси чоловіків у будинку, в телефон ніхто не відповідав, а в подальшому його вимкнули взагалі.

Свідок ОСОБА_51 показала суду , що вона була залучена в якості понятої при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_46 , який без будь-якого примусу розповідав про обставини вчинення злочину, що у всьому винен ОСОБА_23 , який давив за горло ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_52 пояснив, що ніяких домовленостей між слідчим та обвинуваченими не було. Другий слідчий експеримент проведений тому, що і ОСОБА_30 і адвокат ОСОБА_8 заявили клопотання про необхідність повторного проведення слідчого експерименту.

Свідки ОСОБА_53 та ОСОБА_54 пояснили суду, що вони були запрошені в якості понятих при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_46 в АДРЕСА_4 . ОСОБА_13 добровільно розповідав про обставини вчинення злочину , будь-якого фізичного чи психічного тиску здійснено не було.

Свідок ОСОБА_55 ствердив у судовому засіданні, що він працює та таксі. ОСОБА_46 знає, так як разом працювали. Біля 12 години ночі отримав виклик, клієнт попередив, що буде іти на виклик. Попросив підвезти його до цілодобового магазину. Він там його чекав . Клієнт ( ОСОБА_14 ) прийшов із якимось другом. Приблизно о 1 годині ночі він підвіз ОСОБА_10 із ОСОБА_15 в с. Сингаї. В автомобілі розмови були приятельські, ОСОБА_14 був добре випивший. Вони попросили його чекати , через хвилин 20-30 вони вийшли із будинку і попрохали підвезти їх в центр в цілодобовий магазин. Клієнт ( ОСОБА_14 ) бажав після відвідин магазину їхати на с. Чолівка до знайомої баришні. В той період поки він його чекав, побачив, що ОСОБА_14 сів в

- 6 -

інший автомобіль , а потім він поїхав за іншим викликом. Такі ж обставини розповідав обвинувачений ОСОБА_13 на досудовому слідстві.

З рапорту Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 14.04.2020 (т.2а.239) видно, що о 04.11 годині 14.04.2020 надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що в АДРЕСА_5 знайомий ОСОБА_37 вибиває двері. На місце пригоди було направлено групу працівників Коростенського РУП, по прибуттю було виявлено вибите вікно, двері та тіло ОСОБА_10 без ознак життя.

Протоколом огляду місця події від 14.04.2020 (т.2а.240) встановлено, що посередині веранди будинку виявлено труп ОСОБА_10 , а також виявлені сліди рук, взуття. Біля тіла ОСОБА_10 виявлено розкидані документи, посвідчення пенсіонера МВД, банківські картки та інші документи. На тілі трупа виявлені тілесні ушкодження. На столі в кухні виявлено дві чарки, порожню пляшку з-під горілки "Хортиця" ємкістю 0,375 г., що свідчить про те, що обвинувачені щось шукали в будинку покійного, розкидали документи.

Протоколом додаткового огляду місця події від 21.04.2020 виявлено скляну пляшку ємкістю 0,5 л. з-під горілки "Мороша", в якій знаходилась рідина із запахом алкоголю, на якій були виявлені сліди рук ОСОБА_7 .

Протоколом огляду місця події від 14.04.2020 (т.3а.32) доведено, що в квартирі АДРЕСА_6 , вилучено мобільний телефон чорного кольору " Samsung" , який належав покійному ОСОБА_16 та змив на марлевий тампон. При огляді вказаного телефону (т.3а.39) встановлено, що у ньому відсутня сім-картка.

Вартість вилученого телефону становить 114,70 грн., про що свідчить висновок товарознавчої експертизи 12/1-353 від 27.04.2020 (т.3а.149-152).

Протоколом огляду предметів від 28.05.2020 (т.3а.55) встановлено телефонну розмову між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в якій вони домовляються про необхідність дачі показів по даному кримінальному провадженню в судовому засіданні, стверджуючи, що мали намір випити, тіло ОСОБА_10 не перевертали, що прямо вказує саме на той факт, що тіло перевертали, оскільки в карманах знаходились 400 гривень, які при огляді трупа не виявлені, відсутній мобільний телефон ОСОБА_10 , якого забрали обвинувачені. З телефонної розмови видно, що саме ОСОБА_13 наказував ОСОБА_48 шукати телефона.

Наявність на тілі трупа тілесних ушкоджень повністю доведено протоколом огляду трупа від 14.04.2020, згідно якого виявлено масивні крововиливи по задній та по лівій боковій поверхні щитоподібного хряща та під"язикової кістки, які зливаються між собою на площині розміром до 5х4см. Дані ушкодження утворились внаслідок дії твердих тупих предметів, ймовірніше за все , внаслідок здавлення шиї руками або іншим тупим предметом, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв"язку з настанням смерті.

Висновком судово-медичної експертизи № 994 від 14.04.2020 (т.3а.70) підтверджується, що смерть ОСОБА_10 настала внаслідок механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї, на що вказують наступні ознаки : масивні крововиливи в м"які тканини по задній та по лівій боковій поверхні щитоподібного хряща та під"язикової кістки , які зливаються між собою на площині розміром 5х4 см; пухнасті на дотик легені, дещо збільшені в розмірах, на розрізах з різко ви раженою крепітацією, з наявністю на їх поверхнях множинних точкових крововиливів; гістологічно в м"яких тканинах з лівої поверхні щитоподібного хряща крововиливи в м"які тканини з гемолізом еритроцитів, без клітинної реакції в межах препарату; гістологічно в легенях вогнищеві крововиливи в альвеоли, емфізема з розривом міжальвеолярних перетинок; ознаки швидкої смерті у вигляді різкого венозного повнокров"я внітрішніх органів, рідкої крові в порожнинах

- 7 -

серця та великих судинах, набряку легенів та м"яких мозкових оболонок, наявності множинних дрібноцяткових крововиливів в слизові тта серозні оболонки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №11 від 27.05.2020 (т.3а.74) для утворення тілесних ушкоджень, які не пов"язані зі смертю ОСОБА_10 необхідно не менше 9 ударів, але , на думку експерта, ударів було нанесено вдвічі більше. Тілесні ушкодження, які не пов"язані зі смертю ОСОБА_10 могли утворитись за обставин, про які розповів і продемонстрував ОСОБА_7 під час слідчого експерименту. Не виключене настання асфіксії у ОСОБА_10 в результаті нанесення ударів твердими тупими предметами (взутими ногами, кулаками) в ділянку шиї, можливо внаслідок придавлювання ногою шиї до підлоги, але ймовірніше за все, вказана механічна асфіксія розвинулась внаслідок плечево-ліктьового здавлення шиї

або подібного до цього механізму здавлення .

Висновком №12 від 25.05.2020 (т.3а.76) встановлено, що тілесні ушкодження, що стали причиною смерті ОСОБА_10 могли утворитись за обставин, про які розповів і продемонстрував ОСОБА_7 під час слідчого експерименту. Тілесні ушкодження, які не пов"язані зі смертю ОСОБА_10 могли утворитись за обставин про які розповів і продемонстрував ОСОБА_7 під час слідчого експерименту.

Відповідно до висновку дактилоскопічної експертизи від 14.05.2020 (т.3а.93) слід папілярного узору пальця руки розмірами 17х21мм (стрічка 2) залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім"я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слід низу взуття розмірами 274х100 мм на фото №38 зафіксований методом масштабної фотозйомки під час огляду місця події в АДРЕСА_4 залишений взуттям на праву ногу з таким же рельєфним малюнком, розмірами та взаємним розташуванням елементів низу взуття, що й низ кросівок на праву ногу пари взуття вилучений у ОСОБА_5 , що доведено висновком трасологічної експертизи від 30.06.2020 (т.3 а.174).

Висновком судово-психіатричного експерта №163 від 16.06.2020 (т.3а.179) встановлено, що ОСОБА_5 виявляє клінічні ознаки змішаного розладу особистості за істеро-збудливим типом, стан компенсації, що відповідає критеріям шифру F 61.0 міжнародної класифікації хвороб. Однак, вказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_5 не досягають ступеню психічного захворювання, знаходяться в межах патологізації та не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час.

Висновком судово-психіатричного експерта №162 від 16.06.2020 (т.3а.185) встановлено, що ОСОБА_7 на даний час психічними захворюваннями не страждає. При даному огляді яких-небудь ознак психічних захворювань не виявлено . Міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час.

Згідно висновку експерта №СЕ-19-20/17633-Б від 09.07.2020 (т.3а.192) встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію трупа ОСОБА_10 (об"єкт 1), ОСОБА_5 (об"єкт 2), ОСОБА_7 (об"єкт 3).

Відповідно до висновку цитологічної експертизи №134/п від 04.05.2020 (т.3а.238-241) при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту лівої руки трупа ОСОБА_10 (об.1) знайдена кров та епітеліальні клітини, які належать особі чоловічої генетичної статі. При серологічному дослідженні даного об"єкту виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження даних

- 8 -

слідів крові та клітин за рахунок самого трупа ОСОБА_10 , як і за рахунок крові та клітин будь-якої іншого чоловіка, в крові якого він знаходиться.

Згідно висновку експерта №378 від 17.04.2020 (т.4а.8) в об"єктах №1-2 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об"єктах №1-2 виявлені антигени А та Н походження яких можливе за рахунок будь-якої особи, організму якої властиві дані антигени. Такими особами можуть бути як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_5 в межах системи АВО, при умові, що в останнього були тілесні ушкодження, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею.

Згідно висновку експерта № 408 (т.4а.11) у досліджувальних вирізках із куртки, об. 1,2, виявлено кров людини. В результаті серологічного дослідження в об.1,2 виявлені антигени А і Н. Походження даних антигенів можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властиві антигени А і Н. Такими особами можуть бути як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , в разі, якщо у останніх були пошкодження, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею.

Висновками експертиз №363 та №364 (т.4а.27) підтверджено, що кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за серологічною системою АВО, а кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти -В за ізосерологічною системою АВО.

Висновком експерта №123/ц від 27.04.2020 (т.4а.45) підтверджено, що при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту правої руки ОСОБА_7 (об.1) кров не виявлена. Знайдені лише без"ядерні епітеліальні клітини - рогові лусочки, походження яких за рахунок власного нігтьового ложе вважається найбільш вірогідним.

Протоколом огляду предметів від 18.05.2020 (т.4а.87) підтверджується факт розмови покійного ОСОБА_10 з оператором "102", в ході якої встановлено, що 14.04.2020 ОСОБА_10 телефонував на лінію "102" та повідомляв, що до його в двері ламаються люди серед яких є його знайомий ОСОБА_37 . Встиг сказати, що вікно вже розбили, після чути звук падіння та хропіння. На спецлінії зафіксовано, що в будинку перебували дві особи, які вели між собою розмови, один запитував у іншого чи той знайшов телефон. Судом встановлено, запис вівся до того часу, поки вони не знайшли телефон і не відключили сім-карту.( Що повністю спростовує покази про те, що грабувати ОСОБА_10 вони наміру не мали.)

Дані обставини повністю спростовують покази ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_7 до будинку взагалі не заходив. В той же час ОСОБА_7 дав суду покази про те, що до будинку він заходив, але нічого там не робив. З протоколу вказаної розмови суду зрозуміло, що саме ОСОБА_7 наказував ОСОБА_56 шукати телефон.

Дослідивши в судовому засіданні відеозапис вилученого відповідно до ухвали суду диску з камер відеоспостереження в період часу 14.04.20 з 01 години до 05.00 години ранку на магазині "Продукти" в м. Коростень за адресою Базарна площа,4, суд переконався як саме ОСОБА_10 сідає до автомобіля "Фольксваген" та їде в с. Сингаї . Після того, як ОСОБА_14 не виявив бажання їхати з обвинуваченими , то ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебігають на протилежну сторону дороги , сіли в інший автомобіль "таксі" та поїхали вслід за ОСОБА_22 . Хоча обоє обвинувачені стверджували, що вони ще взяли з собою пляшку горілки, проте на відео очевидно , що в руках у них не було нічого та відповідає показам свідка ОСОБА_18 , що грошей у ОСОБА_25 не було) . Дана обставина свідчить про єдину мету обвинувачених пограбувати ОСОБА_10 .

Як видно з показів свідків, в той час коли обвинувачені приїхали на с. Сингаї і сиділи в автомобілі "таксі", вони достеменно бачили, що ОСОБА_14 під"їхав , пройшов до будинку, але вони не вийшли з автомобіля, не підійшли до нього, а вирішили піти після того, як ОСОБА_14 зайшов до оселі і стали стукати у

- 9 -

вікна та двері, що , на думку суду, свідчить також про стійкість намірів обвинувачених .

З протоколу огляду предметів від 13.05.2020 (т.4а.102) видно, що при огляді фрагменту відеозапису із камери спостереження встановленої на фасаді приміщення магазину "Продукти" від АДРЕСА_7 , видно, що о 00:52:00 зафіксовано як від зупинки громадського транспорту в напрямку магазину "Продукти", а потім піднімається по сходах ОСОБА_7 . О 00:59:12 з вказаного магазину виходить ОСОБА_5 , в руках тримає стаканчик з кавою, прямує в нарямку зупинки громадського транспорту. О 01:09:22 з автомобіля червоного кольору припаркованого біля бордюра виходить чоловік візуально схожий на ОСОБА_10 , прямує до магазину. О 01:12:25 з магазину виходить ОСОБА_14 , в руках тримає пакет , прямує до автомобіля червоного кольору, де його зустрічає ОСОБА_13 і вони разом ідуть до зупинки громадського транспорту, де вже знаходився ОСОБА_5 .

Через деякий час вони ще купували спиртне, заходили до магазину, після чого ОСОБА_14 поїхав додому, тікаючи від ОСОБА_23 та ОСОБА_57

Випискою із карткового рахунку (т.4а.126) підтверджується факт зняття ОСОБА_19 14 квітня 2020 року о 03.40 через банкомат в м. Коростені коштів у сумі 500 гривень, що повністю доведено показами свідків ОСОБА_58 , ОСОБА_59 та ОСОБА_60 та свідчить про те, що у ОСОБА_10 були гроші, яких при огляді місця події виявлено не було.

При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_7 пояснив, що в цей день він перебував біля цілодобового магазину в м. Коростень на Базарній площі, зустрів ОСОБА_10 , з яким раніше разом працювали на "таксі" , ОСОБА_20 запросив його додому в с. Сингаї, де вони розпивали спиртне, ОСОБА_27 взяв гроші із серванта (а ОСОБА_13 бачив , де саме в нього лежали гроші) і вони поїхали повторно до магазину, там познайомилися із ОСОБА_48, розпивали спиртне, відпочивали, танцювали. Згодом ОСОБА_14 втік від них на іншому автомобілі, а вони з ОСОБА_48 поїхали до нього в село. Він до будинку не заходив після розбиття скла ОСОБА_48, а ОСОБА_48 наносив удари ОСОБА_16 локтями рук в область голови, а також руками сжатими в кулак, документи були у ОСОБА_48, він їх забрав і викинув у сторону. По приїзду в Коростень на зупинці ОСОБА_61 дав йому 400 гривень.

При проведенні повторного слідчого експерименту 30.05.2020 року крім попередніх показів, ОСОБА_13 ще показав, що бачив як ОСОБА_23 держав за шию ОСОБА_10 , хоча в судовому засіданні дані обставини заперечив, пояснив, що такі показання давав на прохання свого адвоката ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи (т.6а.232-236) при наданні своєчасної кваліфікованої та спеціалізованої допомоги після спричинення тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової-лицьової травми життя його могло бути врятоване. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді поверхневої тріщини лівої долі щитоподібного хряща, крововиливу в проекції задньої та лівої бокової поверхні щитоподібного хряща та під"язикової кістки виникли від дії обмеженої, тупої, травмуючої, слідоутворюючої поверхні, котра не залишила в них яких-небудь специфічних та характерних ознак, за якими можливо було б ідентифікувати травмуюче знаряддя, могли виникнути як при нанесенні удару рукою, ногою, так і при здавленні лівої бокової поверхні шиї, дані тілесні ушкодження потягли за собою гостре порушення дихання, що є загрозливим для життя явищем і тому вони мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ознаки швидко насталої смерті, а також виявлені гістологічні зміни в м"язі серця, легенях, печінці, нирці, дозволяють вважати, що безпосередньою причиною смерті явилась асфіксія, котра могла бути наслідком як удару в ліву бокову поверхню шиї, так і при здавленні даної ділянки шиї. Гістологічні зміни в крововиливі м"яких тканин з лівої поверхні щитоподібного хряща вказують, що смерть ОСОБА_10 настала безпосередньо після спричинення ушкоджень в ділянці шиї.

- 10 -

Під час досудового слідства відомі йому обставини відтворив обвинувачений ОСОБА_5 (т.5а.85) добровільно, без будь-якого примусу, детально розповів, що він разом з ОСОБА_62 на автомобілі "таксі" приїхали до ОСОБА_10 в село Сингаї, мали намір продовжити гулянку. Оскільки ОСОБА_14 їх не впускав до будинку, викликав поліцію, то він вибив рукою скло у веранді, проник до веранди і став наносити удари ОСОБА_16 , від яких останній впав, він "з ноги" вибив вхідні двері і пішов покурити, в цей час зайшов ОСОБА_30 . Коли повернувся, то ще наніс декілька ударів ОСОБА_16 ногами в область обличчя, від яких він почав хропіти. (Саме такі покази суд бере до уваги, оскільки вони повністю відповідають висновку комісійної експертизи про те, що смертельні удари могли бути нанесені і взутою ногою в область шиї (кирлика).

В карманах покійного "копирсався" ОСОБА_13 , викидав банківську картку , документи. Вийшовши з будинку, ОСОБА_13 віддав йому мобільний телефон ОСОБА_10 , з якого він викинув сімкарту. Також по дорозі ОСОБА_13 розповів йому, що знайшов 1400 гривень, а тому він розплачувався за послуги таксі і купував спиртне та закуску.

Після цього вони прийшли пішки до варшавки, зустріли автомобіль таксі, в центрі купили продукти та випивку і поїхали до ОСОБА_18 . Вранці були затримані працівниками поліції.

Не дивлячись на те, що в судовому засіданні ОСОБА_5 змінив свої показання , суд їх розцінює як бажання ухилитися від відповідальності за скоєне, виходячи зі слідуючого :

- при огляді місця події встановлено вибите вікно, двері, труп ОСОБА_10 .. Поряд з трупом не було виявлено ніякої викрутки, ножа чи інших предметів, якими мав би захищатися ОСОБА_14 ;

- висновком судово-медичної експертизи №11 від 25.05.2020 доведено, що ОСОБА_16 було нанесено не менше 9 ударів, але на думку, експерта їх було вдвічі більше;

- інформацією служби "102" доведено, що після виклику поліції було чути звук битого скла, звук удару чи падіння, далі звук хропіння. Також зафіксовано, що після цього в будинку знаходились дві особи, один із яких розмовляв російською мовою та постійно запитував у другого чи той знайшов телефон. Зафіксовано звук того, що в будинку хтось розпивав спиртне;

- на поверхні лівого рукава спортивної кофти ОСОБА_23 виявлена кров ОСОБА_10 ;

- вилучений при огляді місця події слід взуття на праву ногу з таким же рельєфним малюнком, розмірами та взаємним розташуванням елементів низу, що й низ кросівок на праву ногу та взуття вилученої у ОСОБА_23 ;

- у ОСОБА_23 було виявлено подряпини по задній поверхні нижньої частини лівого плеча , садна по зовнішній поверхні лівого локтьового суглобу, які він отримав при розбитті скла та проникненні до веранди будинку;

- при дослідженні розмов між ОСОБА_23 та ОСОБА_15 суд переконався, що ОСОБА_23 розповідав , що вбив ОСОБА_10 , про те, що обличчям клали його в сторону будинку, що свідчить про те, що вони перевертали труп ОСОБА_10 , шукаючи гроші та мобільний телефон ;

- висновком комісійної експертизи доведено, що причиною смерті (асфіксії) може бути як удар в ліву бокову поверхню шиї, так і при здавленні, що повністю відповідає показам ОСОБА_23 на слідчому експерименті про те, що він наносив удари ногами в область шиї, після того як повернувся до приміщення веранди вдруге.

Дослідивши матеріали вказаного кримінального провадження з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв"язку та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у тому, що він 14 квітня 2020 року умисно напав з метою заволодіти чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров"я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та

- 11 -

особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , і такі його дії кваліфікує за ч.4 ст.187 КК України.

Крім того, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з"ясувавши всі обставини кримінального провадження , перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв"язку , суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в повному обсязі, підтверджується сукупністю досліджених доказів, які є належними та допустимими .

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 7 лютого 2003 року за частиною 1 статті 115 КК України кваліфікуються вбивства, вчинені під час обопільної сварки чи бійки або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не мав наміру убивати ОСОБА_10 , а їхав з метою відпочивати в його будинку разом із ОСОБА_7 та забрати кошти для придбання спиртного.

ОСОБА_10 не бажав бачити цих осіб у себе вдома, в зв"язку з чим поїхав на іншому автомобілі "таксі", закрив двері будинку і їх туди не впускав, викликав поліцію і просив допомоги; ОСОБА_5 розбив вікно і проник до будинку без запрошення та проти волі господаря; проникнувши до веранди будинку, ОСОБА_5 наніс декілька ударів у життєво важливі органи ОСОБА_10 , від яких він впав, а ОСОБА_5 продовжував наносити удари взутими ногами (про що він сам ствердив на слідчому експерименті) . Після чого він вийшов на вулицю (до хвіртки, покурив, а коли повернувся, то продовжував наносити удари). Висновком експертизи доведено, що ударів було не менше 9, а , можливо, у два рази більше. Свої неправдиві показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_13 до будинку взагалі не заходив свідчать про бажання ухилити ОСОБА_25 від кримінальної відповідальності за вчинене.

Так, ч. 1 ст. 115 КК передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. У свою чергу ч. 2 ст. 121 КК передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Верховний Суд зазначив, що умисне вбивство відрізняється від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, і визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків; вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК).

Також Верховний Суд відзначив, що питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

- 12 -

Водночас суд не погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 115 ч. 1 КК України як умисного убивства, тобто протиправного заподіяння смерті людині, приймаючи до уваги наступне.

Так, згідно обвинувальному акту дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Оцінивши надані в даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не надано суду будь-яких доказів наявності у ОСОБА_5 умислу на позбавлення життя ОСОБА_10 Позиція суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 вищевказаним чином ґрунтується на сталих правових позиціях, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я».

Як вже зазначалося судом , за висновком комісійної експертизи № 121 (т.6 а.232 -236) безпосередньою причиною смерті явилась асфіксія (асфіксія- патологічний процес, синдром з гострим перебігом, що виникає через недостатність кисню в крові та тканинах), котра могла бути наслідком як удару в ліву бокову поверхню шиї, так і при здавленні даної ділянки шиї. Гістологічні зміни в крововиливі м"яких тканин з лівої поверхні щитоподібного хряща (крововиливи з ознаками прижиттєвості , без клітинної реакції вказують, що смерть ОСОБА_10 настала безпосередньо після спричинення ушкоджень в ділянці шиї) .

Тілесні ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів. Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, має місце тоді, коли в результаті описаного у ч. 1 ст. 121 КК України діяння настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний - тяжкі тілесні ушкодження і похідний - смерть), психічне ставлення до яких з боку винного є різним. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження - необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Норма, передбачена частиною другою статті 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (кваліфікований вид складу злочину), встановлює обсяг (стан, зміст, конкретну сукупність) суспільних відносин, які охороняються її дією, разом із тим, вона визначає умови, характер, підстави застосування заходів кримінального примусу до суб`єктів, які порушили встановлений нею (нормою) обов`язок утримуватися від учинення дій певного змісту.

Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій.

Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК України, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.

Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК України) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

Відповідно до Узагальнення судової практики розгляду

- 13 -

кримінальних проваджень щодо злочинів проти життя і здоров`я особи за 2014 рік, здійсненого Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ 03.06.2016 року, визначаючи форму вини, якою характеризується позбавлення життя потерпілого, судам необхідно виходити з обставин, встановлених під час кримінального провадження, зокрема: характеру дій підсудного, внаслідок яких потерпілого позбавлено життя; обстановки, яка передувала вчиненню злочину, знаряддя злочину; локалізації тілесних ушкоджень; поведінки підсудного стосовно потерпілого до та після вчинення злочину. При цьому доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Критерієм розмежування складів злочинів, передбачених ст. 115 ч. 1 та ст. 121 ч. 2 КК України є суб`єктивна сторона - ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій - в разі умисного вбивства умислом винного охоплюється позбавлення потерпілого життя, а в разі умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, має місце умисел на заподіяння лише тілесних ушкоджень, тоді як смерть потерпілого не охоплюється умислом обвинуваченого.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 02 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Оцінюючи встановлені обставини справи та аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд враховує наступне.

Після нанесення ударів ногами в життєво важливі органи (голову та шию) , ОСОБА_5 прощупав пульс у ОСОБА_10 і сказав ОСОБА_63 , що він ще живий. ОСОБА_5 та ОСОБА_13 припинили свої дії , не стали надалі наносити удари ОСОБА_10 , хоча мали об`єктивну можливість продовжувати спричиняти удари з метою досягнення бажаного наслідку у виді смерті ОСОБА_10 , який ще був живий.

З показань обох обвинувачених , які не спростовані іншими доказами, вбачається, що між ними та ОСОБА_10 не було стійких неприязних відносин, які могли б викликати у обвинувачених бажання позбавити ОСОБА_10 . життя, вони декілька годин напередодні разом розпивали спиртне, танцювали посеред центру міста о 3 годині ночі , серйозних конфліктів між ними не було , а неприязні виникли після того, як ОСОБА_10 зрозумів, що йому вже досить спиртного, досить гулянь і вирішив їхати додому. Очевидно, він зрозумів, що раніше знайомий йому ОСОБА_13 та раніше незнайомий ОСОБА_23 бажають продовжити розпивати спиртне та пограбувати його .

Разом з тим, наносячи удари в область шиї , на переконання суду, ОСОБА_5 достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю ОСОБА_10 . Водночас, ОСОБА_5 не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно

- 14-

ним ОСОБА_10 , не розрахував свій фізичний стан, молодий вік та ту обставину, що ОСОБА_10 старший за нього за віком, перебував у стані сильного алкогольного сп"яніння .

У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне заподіяння тяжких ушкоджень. Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча ОСОБА_5 і не бажав цього результату і , навіть, свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що поєднання обставин, обстановки та умов, за яких настала смерть ОСОБА_10 , мети та мотивів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , виключає кваліфікацію дій ОСОБА_5 як умисного вбивства, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.115 КК України.

При цьому, суд вважає, що обставини отримання ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, взаємне розташування ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 під час отримання тілесних ушкоджень, які описані обвинуваченими, в більшій їх частині фактично не відповідають дійсності.

Отже, до невизнання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вини у обсязі, що інкримінується обвинуваченням, з посиланням на необережний характер своїх дій, суд ставиться критично, розцінюючи це як обраний обвинуваченими спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене тяжке кримінально-каране діяння.

Суд приймає до уваги ті показання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом щодо застосування обвинуваченим ОСОБА_5 удушення, внаслідок чого потерпілого було смертельно травмовано (ударами ноги в "кирлик". ( не враховуючи повторний слідчий експеримент ).

Таким чином, підстав для будь-яких розумних сумнівів щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 в умисному спричиненні ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження, від якого сталася смерть останнього, під час судового розгляду справи встановлено не було, а тому суд дії обвинуваченого кваліфікує за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Змінюючи кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходить з того, що злочин, передбачений ст. 121 ч. 2 КК України є менш тяжким ніж злочин, передбачений ст. 115 ч. 1 КК України, внаслідок чого при перекваліфікації дій обвинуваченого його право на захист не порушується.

Отже, суд, на виконання вимог ст. 67 КПК України, аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням наведені докази, з урахуванням їх допустимості, належності достатності, об`єктивності та достовірності, враховуючи, що по справі було забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд усіх її фактичних обставин, дійшов висновку про доведеність вищевикладеного обвинувачення.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

- 15 -

За змістом роз`яснення п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд ураховує позицію сторін обвинувачення та захисту, враховує ступінь тяжкості учинених злочинів, який закон відносить до категорії тяжких злочинів, фактичні обставини вчиненого, зокрема, наслідки - настання смерті людини, суд враховує й відомості про особу винуватого ОСОБА_5 : раніше судимий, на спеціалізованих обліках не перебуває, офіційно не працює, скоїв злочини в стані алкогольного сп"яніння , раніше неодноразово судимий.

Суд також враховує і суб`єктивне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину - критики до своєї протиправної поведінки не висловив, та його поведінку після вчинення злочину - жодних дій на відшкодування шкоди не вчинив, каяття не проявив.

Усе вищевказане у сукупності, на переконання суду, свідчить про неможливість соціальної адаптації ОСОБА_5 без реальної ізоляції від суспільства.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому за вчинені злочини покарання у виді позбавлення волі на строк, в межах санкції відповідного закону про кримінальну відповідальність, враховуючи можливість виправлення обвинуваченого лише шляхом строкової ізоляції від суспільства, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та частково приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком відповідно до вимог ч.4ст.70 КК України, з конфіскацією частини майна, що є його особистою власністю.

На думку суду, вказане покарання випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, отже, воно буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, тобто покарання, що призначається, досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Суд вважає також повністю доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя чи здоров"я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаним із проникненням у житло і такі дії кваліфікує за ч.3ст.187 КК України.

При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_7 підтвердив, що саме ОСОБА_5 плечеліктьовим суглобом здавив шию ОСОБА_10 , наносив удари по тілу ОСОБА_10 .

Разом з тим, суд враховує, що саме ОСОБА_13 організував поїздку до ОСОБА_10 в с. Сингаї, для цього запросивши ОСОБА_5 , про що свідчать покази свідка ОСОБА_29 та ОСОБА_58 , про те, що ОСОБА_14 попрохав завезти

- 16 -

його в с. Сингаї, а коли він сів до автомобіля, то ОСОБА_13 просив його вийти з автомобіля, ОСОБА_60 пропонувала йому " відчепитися" ;

- при огляді місця події 21.04.2020 в будинку ОСОБА_10 виявлено скляну пляшку ємкістю 0,5л. з -під горілки "Мороша" , в якій знаходилась рідина із запахом алкоголю, на якій були виявлені сліди рук ОСОБА_7 , що дає суду підставу важати, що після втрати свідомості ОСОБА_19 , ОСОБА_13 та ОСОБА_23 розпивали спиртне в його будинку;

- згідно інформації служби "102" видно, що саме ОСОБА_13 стукав у двері ОСОБА_10 , достовірно знаючи про те, що він не бажає його бачити в своєму будинку, а потім разом із ОСОБА_23 шукав мобільний телефон;.

- з показів свідка ОСОБА_64 видно, що приїхавши в с. Сингаї, сидячи в автомобілі таксі" , ОСОБА_13 та ОСОБА_23 бачили як приїхав додому ОСОБА_14 , але вони не вийшли з автомобіля, сиділи і чекали, поки ОСОБА_14 зайде до будинку і лише після цього ОСОБА_13 почав стукати у двері та вікна. Поведінка обвинувачених викликала сумнів у свідка і він запитував у ОСОБА_10 чи за ним не слідкують;

- з висновку експертизи від 16.07.2020 видно, що генетичні ознаки слідів крові ОСОБА_10 виявлені на куртці чорного кольору, а саме на поверхні лівого рукава та передній поверхні куртки ОСОБА_25 (що спростовує його покази про те, що він не заходив до будинку);

- при дослідженні телефонної розмови між ОСОБА_23 і ОСОБА_15 суд переконався , що вони домовлялись як обрати правильну захисну позицію в суді, стверджуючи, що ОСОБА_10 не перевертали. На слідчому експерименті ОСОБА_23 розповів, що ОСОБА_13 забрав у ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1400 гривень, з яких 400 в кармані, а 1000 гривень у серванті ( де раніше брав гроші ОСОБА_14 в присутності ОСОБА_25 ) . Дана обставина повністю доводиться тим, що зі слів свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_65 знімав кошти в банкоматі купюрою 500 гриваень. Із них 100 гривень він заплатив за послуги таксі, а дві купюри по 200 грн. йому дав здачу таксист і ОСОБА_14 ці кошти поклав у свій карман. При огляді місця події вказані кошти виявлені не були. Крім того , на серванті в будинку ОСОБА_10 було виявлено сліди пальців рук ОСОБА_24 .

Оцінюючи за таких даних показання обвинувачених ОСОБА_46 та ОСОБА_47 , які дійсно суперечать одні іншим в частині причетності до вчиненого кримінального правопорушення та виконанння певних дій в даному злочині , як зацікавлених осіб, суд бере до уваги те, що показання обох обвинувачених є відтворенням послідовних протилежних позицій, кожен із них намагається наполягати на непричетності до вказаного злочину, відтак забезпечено повний доказовий паритет; їх покази повністю узгоджуються з показаннями інших свідків та матеріалами кримінального провадження.

При призначені покарання ОСОБА_7 , з урахуванням усіх фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, наявності обставин, які пом`якшують покарання (смерть дружини, першу судимість, утриманння неповнолітнього сина на той час), загальних засад призначення покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції частини статті КК України, яка передбачає покарання за даний злочин у виді позбавлення волі з конфіскацією частини майна , що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який втратив свою дію.

Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов"язання втратив свою дію.

Також судом вирішуються питання щодо речових доказів згідно ст. 100 КПК України та стягнення витрат за проведення експертиз у відповідності

- 17 -

до положень ст. 124 КПК України.

Витрати за проведення експертиз суд покладає на обвинувачених.

Накладений на підставі ухвали слідчого судді арешт суд скасовує.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 368, 370 - 371 , 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання

- за ч.4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 10( десять ) років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності;

- за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8( вісім ) років.

Відповідно до вимог ст.70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати засудженим на 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання та попереднього покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.10.2020 року, остаточно призначити покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

Початок строку відбуття покарання рахувати з часу затримання.

Запобіжний захід втратив свою дію.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 ( дев"ять ) років з конфіскацією 1/2 частини майна, що є його особистою власністю .

Строк відбування покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Зарахувати до строку відбуття покарання час перебування під вартою з 14 квітня 2020 року по 16 квітня 2020 року.

Запобіжний захід втратив свою дію.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь держави по 13736,25 (тринадцять тисяч сімсот тридцять шість) гривень 25 копійок з кожного витрат за проведення судових експертиз.

Скасувати арешт накладений на наступне майно: спортивну кофту зеленого кольору з надписом «Х-02»; спортивні штани зеленого кольору; кросівки темно-сірого кольору ; кросівки чорного кольору 41 розміру; чорну куртку; футболку сірого кольору з помаранчевими смугами; штани чорного кольору; чорну кепку . Речові докази:

- три сліди рук та скляну пляшку марки «Мороша»; шматок туалетного паперу з плямами речовини бурого кольору; змив з плями речовини бурого кольору на вхідній двері; змив плями речовини бурого кольору на порозі; змив з ножа з білою ручкою;змив з ножа з чорною ручкою; змив з внутрішньої сторони ручки вхідних дверей; змив з зовнішньої сторони ручки вхідних дверей, вилучених під час огляду мсця події від 14.04.2020 за адресою: АДРЕСА_4 ; металева

- 18 -

накладка; уламок скла з нашаруванням полімерного матеріалу та дві частини полімерного матеріалу; клаптик туалетного паперу з речовиною червоного кольору; дві чарки; одна пляшка з надписом «Хортиця»; зрізи із нігтів з правої та лівої руки трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилучені 14.04.2020 під час огляду трупа.; зрізи із нігтів з правої та лівої руки ОСОБА_7 та зрізи із нігтів з правої та лівої руки ОСОБА_5 - знищити;

- мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕГ. НОМЕР_3 ;посвідчення працівника МВС №85/2952 на ім"я ОСОБА_10 ; посвідчення ветерана праці № НОМЕР_4 на імя ОСОБА_10 ; банківську картку «АвальБанк» та дві банківські картки «Ощадбанку»; повернути потерпілому ОСОБА_26 .;

- оптичний DVD-R диск, марки «Verbatium», об`ємом пам`яті 4,7 Gb. на якому знаходиться відеозапис додаткового слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 21.04.2020; оптичний DVD-R диск, марки «Verbatium», об`ємом пам`яті 4,7 Gb. на якому знаходиться відеозапис слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 13.08.2020; виписку по картковому рахунку ОСОБА_10 № НОМЕР_5 ; аудіо запис телефонної розмови ОСОБА_10 та оператора спец лінії 102 від 14.04.2020, який записаний на DVD-R диск марки «Verbatium»; флеш накопичувана марки «Kingston 32 GbmicroSD», на якому знаходиться видеозаписи з системи відео спостереження магазину «Продукти» від 14.04.2020, що розташований за адресою: АДРЕСА_8 , які зафіксували на момент вчинення злочину ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ; оптичний DVD-R диск, марки «Verbatium», об`ємом пам`яті 4,7 Gb. на якому знаходиться інформацію стосовно телефонах дзвінків з сім-карти № НОМЕР_2 та мобільного терміналу ІМЕІ НОМЕР_6 , які належали потерпілому ОСОБА_10 , яка була вилучена в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «HuaweiY7» IMEL01280 та ІМЕІ: НОМЕР_7 , на якому знаходяться аудіо записи розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , в яких зафіксовано, як ОСОБА_5 розповідає про обставини вчинення розбійного нападу та заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 - повернути власнику;

- коробка з під мобільного телефону марки «Нокіа»; джинсову сорочку блакитного кольору; джинсові штани синього кольору; майку сірого кольору; желетку червоного кольору; кофту сірого кольору; шкіряну куртку чорного кольору; чорні шкарпетки; чорні туфлі; металевий хрестик; зв`язку ключів; кросівки, чорного кольору 41 розміру; чорну куртку;футболку сірого кольору з помаранчевими смугами; штани чорного кольору; чорна кепка; спортивну кофту зеленого кольору з надписом «Х-02»; спортивні штани зеленого кольору, які передано до кімнати зберігання речових доказів Коростенського ВП - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору . Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку його копія надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1