Справа № 278/5508/23
Провадження №1-кп/278/250/24
В И Р О К

іменем України

30 квітня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000650 від 15.10.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 та визнане судом доведеним

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 22 год. 10 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на перехресті АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 , де між ними виникла сварка на ґрунті раніше існуючих неприязних відносин, в ході якої у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , у вищевказаний день, час та місці, підійшов до ОСОБА_6 та зі значною силою прикладання, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_6 в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої поєднаної черпно-мозкової та лицьової травми; багато уламкові переломи великого крила клиновидної кістки ліворуч; уламкові переломи комірочок решітчастої кістки ліворуч; уламкові переломи верхньої, передньої, медіальної та летеральної стінок лівої гайморової пазухи; уламковий перелом лівої виличної кістки, лінійний перелом вінцевого відростка нижньої щелепи ліворуч; гематому лівої периорбітальної ділянки, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав покази, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Докази на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення

15.10.2023 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000650 по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.с. 47).

Рапортами помічника чергового відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 від 15.10.2023 року зафіксовано отримання та реєстрація в ЄО за №10915 повідомлення зі служби 102 про те, що 14.10.2023 о 23:07 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що його побив ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 , (а.с. 48-49).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.10.2023 зафіксовано звернення ОСОБА_6 до відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області з повідомленням про спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (а.с. 50).

Протоколом огляду місця події від 15.10.2023, під час проведення якого оглянуто ділянку місцевості, на перехресті вулиць Світанкова та Хмільова, в с. Черемошне, Житомирського району, де будь-яких слідів біологічного походження виявлено не було (а.с. 51-54).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.10.2023, за участю ОСОБА_6 , в ході якого потерпілий розповів про обставини та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 на перехресті вулиць Світанкова та Хмільова в с. Черемошне, Житомирського р-ну. від яких потерпілий втратив рівновагу та впав при цьому втративши свідомість. Також ОСОБА_6 пояснив, що коли прийшов до тями біля нього нікого вже не було (а.с. 64-71).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.10.2023, за участю ОСОБА_4 , в ході якого підозрюваний розповів про обставини та показав на механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 на перехресті вулиць Світанкова та Хмільова в с. Черемошне, Житомирського р-ну, після яких останній втратив рівновагу та впав (а.с. 64-71).

Висновком експерта №1785 від 16.10.2023 року, яким за результатами судово-медичного обстеження ОСОБА_6 , виявлено закриту тупу поєднану черепно-мозкову та лицьову травму: багатоуламкові переломи великого крила клиновидної кістки ліворуч; уламкові переломи комірок решітчастої кісти ліворуч; уламкові переломи верхньої, передньої, медіальної та латеральної стінок лівої гайморової пазухи; уламковий перелом лівої виличної кістки, лінійний перелом вінцевого відростка нижньої щелепи ліворуч; гематома лівої периорбітальної ділянки.

Вищевказані тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_6 утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою та необмеженою контактуючими поверхнями, від удару тупими твердими предметами по обличчю зліва з послідуючим падінням тіла потерпілого на поверхні. Вказана закрита тупа поєднана черепно-мозкова та лицьова травма могла бути спричинена в термін та за обставин вказаних в постанові про призначення судово медичної експертизи, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя (а.с. 58-59)

Висновком експерта №1869 від 30.10.2023, встановлено, що у виявлена у гр. ОСОБА_6 при проведенні судово-медичної експертизи закрита тупа поєднана черепно-мозкова та лицьова травма, за механізмом її утворення, спричинення, не протирічить обставинам, вказаних потерпілим ОСОБА_6 , підозрюваним ОСОБА_4 при проведенні слідчих експериментів за їх участі та як зазначено в обставинах, що вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи (а.с.79-80).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.10.2023 за участю свідка ОСОБА_8 , який у ході проведення пред`явлення осіб для впізнання вказав на особу під №2, яким являється ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 55-57).

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 15.10.2023, у ОСОБА_4 виявлено стан алкогольного сп`яніння (а.с. 60).

Актом спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування (Д-131) від 24.10.2023, яким ОСОБА_4 , встановлено діагноз психічні та поведінкові розлади у наслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, примусового лікування не потребує (а.с.61).

Висновком судово-психіатричної експертизи №514-2023 від 24.10.2023, якою встановлено, що ОСОБА_5 1999 р.н. під час вчинення інкримінованих йому діянь на психічні розлади не страждав, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час психічними розладами не страждає, не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру (а.с. 62-63).

Висновки суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Частиною 1 ст.121 КК України передбачено відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.

Вина ОСОБА_4 у спричиненні ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень підтверджується показаннями самого обвинуваченого, протоколами проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного та потерпілого, які на місцевості відтворили обставини та механізм нанесення тяжких тілесних ушкоджень, висновком судово-медичної експертизи, яка підтверджує характер тілесних ушкоджень, які були отримані потерпілим в результаті протиправних дій ОСОБА_4 .

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразилися в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Під час судового розгляду судом не встановлено підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, оскільки не встановлено сукупності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Зі змісту ч. 1 ст. 69 КК України слідує, що призначення покарання, нижчого від найнижчої межі може мати місце в разі встановлення судами наявності таких кількох (мінімум двох) пом`якшуючих обставин, які обов`язково істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінально-караного діяння.

Приписи ст. 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тобто для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, безальтернативний характер санкції ч. 1 ст. 121 КК, суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, беручи до уваги конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме спосіб нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, які за ступенем тяжкості є тяжкими, подальші дії обвинуваченого, який після нанесення тілесного ушкодження потерпілому повернувся на місце вчинення кримінального правопорушення, щоб надати потерпілому допомогу, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному обліку та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, суд вважає, що обвинувачений не є суспільно небезпечним і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75, 76 КК звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення, як обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами та буде відповідати принципам законності та індивідуалізації кримінального покарання

Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Даних про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 373-376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи, виконає заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/14599/23 від 27.10.2023 на речові докази, а саме: халат зеленого кольору, який знаходиться в камері зберігання речових доказів відділу поліції №1 Житомирського РУП та повернути його власнику.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому, який не був присутній у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9