20.05.24

Справа № 932/418/24
Провадження № 1-в/932/15/24
УХВАЛА

Іменем України

16 травня 2024 року

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про повернення речових доказів, -

ВСТАНОВИВ

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська звернувся адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням про повернення ОСОБА_5 та/або її представнику речових доказів, а саме: квартири АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127. В рамках зазначеного кримінального провадження було винесено постанову, якою весь зазначений будинок, зі всіма квартирами, у тому числі й квартирою АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_5 , був визнаний речовим доказом та слідчий передав даний речовий доказ на відповідальне зберігання керівнику КП «Муніципальна варта» ДМР ОСОБА_7 КП «Муніципальна варта» ДМР як власника майна так і інших осіб до належного їй майна не допускають, навіть для того, щоб зробити інвентаризацію належного їй майна.

17.01.2023 року кримінальне провадження, відомості про яке внесені в ЄРДР за №0001281 було закрито постановою слідчого, однак цією постановою не було вирішено долю речових доказів. Оскільки кримінальне провадження закрито, то передача власнику речових доказів не спричинить шкоди кримінальному провадженню. Проте досі речовий доказ не був повернутий власнику. У відповідності до Конституції України, норм ЦК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право мирно володіти своїм майном і право власності є непорушним. Згідно ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. За положеннями ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно зі ст.171-174 КПК України. Відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2018 по справі 200/1712/18 зазначено, що вилучена квартира є такою, що на не законних підставах утримується органом досудового розслідування, в зв`язку з чим підлягає поверненню власнику. Однак вказана ухвала не була виконана, т.я приймалася в рамках кримінального провадження № 0000770, проте з метою її невиконання всі матеріали, щодо вилученого нерухомого майна були виділені в кримінальне провадження відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0000916, які в подальшому було об`єднано з матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0001281. З вказаних підстав власник майна квартири має повне право вимагати повернення речового доказу саме в рамках кримінального провадження відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0001281. Рішення слідчого про закриття зазначеного кримінального провадження не скасовано.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування та судом під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 17.01.2023 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001281 від 06.03.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст.197-1, ч.4 ст.358 КК України, було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, т.б. за відсутністю складу кримінальних правопорушень. Зазначена постанова не скасована. Як вбачається зі змісту зазначеної постанови під час досудового розслідування було встановлено, що заочним рішенням Індустріального райсуду м. Дніпропетровська від 04/07/2016 у справі №202/3999/16-ц було задоволено позов ОСОБА_9 та визнано за останнім право власності на нерухоме майно 87 квартир та нежитлові приміщення, які розташовані з першого по восьмий поверхи у квартирному (багатоквартирному) житловому будинку за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 7549,8 кв.м. Ухвалою Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 08.08.2016 року зазначене заочне рішення було скасовано і відповідно підстава набуття права власності у останнього на квартири та нежитлові приміщення також відпала. Рішенням ДМР від 20.09.2017 №80/24 присвоєно адресу зазначеному незавершеному будівництвом багатоквартирному житловому будинку - АДРЕСА_3 . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.08.2021 у справі 200/18631/17 було визнано право комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпро, в особі Дніпровської міської ради на незавершений будівництвом багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_6 . Підставою для закриття кримінального провадження за ч.4 ст.190 КК України, за яким зазначений об`єкт будівництва був визначений речовим доказом є наявність цивільно-правових відносин між особами з приводу укладання договорів цивільно-правового характеру.

При проведенні досудового розслідування за зазначеним кримінальним провадженням постановою слідчого СУ ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 25.04.2019 року майно недобудований будинок по АДРЕСА_3 (колишня АДРЕСА_7 ), що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126; земельна ділянка з кадастровим номером :02:422:0127; земельна ділянка з кадастровим номером :02:422:0127 були визнані речовими доказами. Вказаною постановою також прийнято рішення про передачу речових доказів на відповідальне зберігання КП «Муніціпальна варта».

Відповідно до акту прийому передачі від 21 травня 2019 року, багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , який складається з приміщень І- ХV позицій різної площі у підвалі та з 1 по 14 поверх будинку, дві земельні ділянки, були передані на відповідальне зберігання КП «Муніципальна варта» Дніпропетровської міської ради.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року ухвала слідчого судді Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 07.05.2019 року про накладання арешту на недобудований будинок по АДРЕСА_3 (колишня АДРЕСА_7 ), що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126; земельну ділянку з кадастровим номером :02:422:0127; земельну ділянку з кадастровим номером :02:422:0127 була скасована та постановлена нова ухвала, якою було накладено арешт, а саме позбавлення права відчуження недобудованого будинку по АДРЕСА_3 (колишня АДРЕСА_7 ), що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0127; земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0127.

Будь-яких процесуальних рішень щодо визнання речовим доказом по зазначеному кримінальному провадженню квартири АДРЕСА_1 , органом досудового розслідування не приймалося. як і не приймалося будь-яких рішень щодо накладення арешту на зазначену квартиру.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наданої представником заявника станом на 11.10.2023 року на квартиру АДРЕСА_1 відомості щодо заборони відчуження зазначеного нерухомого майна або накладення арешту відсутні.

Таким чином будь-яких даних про вилучення квартири АДРЕСА_1 у натурі, як речового доказу по кримінальному провадженню, про накладення арешту на зазначене нерухоме майно суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 відмовити.

Керуючись ст.ст. 100, 171-174, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про повернення ОСОБА_5 та/або її представнику речових доказів, а саме: квартири АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя

Бабушкінського районного

суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1