Справа № 127/7376/24
Провадження № 1-в/127/165/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

а також:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції, клопотання засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання за вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 19.05.2021, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2024 засуджений ОСОБА_5 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з вищевказаним клопотанням, яке надійшло до суду 05.03.2024. Клопотання обґрунтовує тим, що він відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» за вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 19.05.2021, яким його засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, з врахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі. Наразі відбув вже більше 2/3 строку покарання. Засуджений зазначає, що за час перебування в місцях позбавлення волі зарекомендував себе з позитивної сторони. Також повідомив, що в УВП офіційно непрацевлаштований, до праці відноситься сумлінно, приймає активну участь у роботах з проведення благоустрою приміщень та території установи, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, режим утримання під час відбування покарання не порушує, неконфліктний. Крім того, акцентував увагу на тому, що вину у вчиненому злочині визнав. За вказаних підстав засуджений ОСОБА_5 вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання. Зазначив, що послуг захисника не потребує. Також повідомив, що в УВП офіційно непрацевлаштований, однак добровільно приймає участь у роботах з проведення благоустрою приміщень та території установи. Крім того, акцентував увагу суду на тому, що наразі відбув вже більше 2/3 строку призначеного судом покарання. Просив суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Представник ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання засудженого. Вважає, що для умовно-дострокового звільнення обов`язковою є присутність і формально-юридичних, і оціночних підстав. В даному випадку, засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування покарання не має жодного заохочення, натомість має три дисциплінарні стягнення. Окрім того, для офіційного працевлаштування засуджений жодного разу не звертався до адміністрації установи. При цьому роботи по благоустрою приміщень та території установи є обов`язковими для усіх засуджених, тому не можуть бути підставою для застосування до останніх заохочень.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого з огляду на те, що за весь період відбування покарання засуджений не має жодного заохочення та непрацевлаштований на виробництві установи. Дані обставини в сукупності свідчать про те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці ще не довів своє виправлення.

Заслухавши клопотання засудженого, думку прокурора та представника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно з ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» за вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 19.05.2021, яким його засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, з врахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно з п. 2 вищевказаної постанови визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відповідно до характеристики на засудженого від 06.02.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, в зв`язку з чим раніше вже відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Кінець строку відбування покарання за даним вироком припадає на 19.05.2025.

Під дію ст. 101 КВК України засуджений підпадав по відбуттю 1/3 частини строку покарання з 19.09.2022, однак рішенням комісії установи, а саме протоколом №18 від 20.09.2022 було відмовлено в переведенні з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Під дію ст. 82 КК України ОСОБА_5 підпадав по відбуттю 1/2 частини строку покарання з 19.05.2023, однак рішенням комісії установи, а саме протоколом №13 від 06.06.2023 було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, що не стала на шлях вправлення.

Під дію ст. 81 КК України ОСОБА_5 підпадає по відбуттю 2/3 частини строку покарання з 19.01.2024, однак рішенням комісії установи, а саме протоколом №3 від 06.02.2024 одноголосно було відмовлено в УДЗ, як особі, що не довела своє виправлення.

Окрім того, до засудження ОСОБА_5 не працював, хоч володіє достатніми навичками для офіційного працевлаштування. По професії маляр.

За весь період відбування покарання засуджений має 3 дисциплінарні стягнення та не має жодного заохочення. Характеризується негативно. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. На профілактичних обліках не перебуває.

У взаємовідносинах з іншими засудженими ОСОБА_5 неконфліктний, легко піддається чужому впливу. По відношенню до представників адміністрації поводиться ввічливо з метою поблажливого ставлення до себе. Роботи із благоустрою установи виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує та не завжди робить для себе належні висновки. Залучений до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі у її реалізації не приймає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне.

Крім того, в графі 5 «Інформація про вплив факторів ризику на поведінку засудженого» досліджуваної судом характеристики зазначено, що нестача коштів може спонукати засудженого до вчинення корисливих злочинів. ОСОБА_5 не робить висновків зі своїх минулих помилок і знову їх повторює.

Вирішальне значення при умовно-достроковому звільненні має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

При вирішенні можливості застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення суд враховує, що останній за місцем відбування покарання зарекомендував себе з негативної сторони, не висловлював бажання працевлаштуватися з метою отримання легальних доходів, хоча й медичних протипоказань для цього не має. Крім цього, за весь період відбування покарання засуджений жодного разу не заохочувався адміністрацією УВП, при цьому має три дисциплінарні стягнення. Дані обставини не вказують на сталість виправлення та сумлінну поведінку засудженого під час всього строку відбуття покарання.

В зв`язку з вищенаведеним, дослідивши усі дані в їх сукупності, незважаючи на наявність у ОСОБА_5 формально-юридичної підстави для умовно-дострокового звільнення, а саме відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, та зважаючи на відсутність необхідних оцінювальних підстав, які б переконали суд, що поведінка ОСОБА_5 протягом всього періоду відбуття покарання була сумлінною, суд приходить до переконання про неможливість його умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання за вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 19.05.2021, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: