Код суду 233 Справа № 242/279/24
Вирок
Іменем України
25 червня 2024 року м. Костянтинівка
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харцизьк Донецької області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не одружений, працездатний, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,
19.02.2014 представниками російської федерації (далі - рф) розпочато збройне вторгнення збройних сил рф (далі - зс рф), яке керівники рф назвали переміщенням військових підрозділів у межах звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами зс рф здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території АРК і м. Севастополя. 18.03.2013 рф оголосила про офіційне включення Криму до її території.
Одночасно з цим протягом березня та на початку квітня 2014 року під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та зс рф представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих рф, взяли під контроль будівлі, у яких були розташовані органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07.04.2014 в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі - «днр»), а 27.04.2014 в м. Луганську - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі - «лнр»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які досі функціонують. Внаслідок військових дій у період із травня по серпень 2014 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.
Надалі, 24.02.2022, президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції. Після цього близько четвертої години ранку того ж дня зс рф, інші збройні формування рф та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку рф, Республіки Білорусь та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України. З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє по цей час.
ОСОБА_7 , як громадянин України, який згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах військового стану, умисно, з корисливих мотивів, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, добровільно погодився прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) рф.
Так, 16.09.2022 громадянин України ОСОБА_7 , перебуваючи у АДРЕСА_2 , за власною ініціативою, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а також на зміну меж території та державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, маючи на меті сприяння у будь-який збройній агресії рф проти України, вступив у злочинну змову із представниками рф, перейшовши на бік ворога в період збройного конфлікту, уклав контракт з міністерством оборони рф та був зарахований до в/ч НОМЕР_1 зс рф. При цьому, ОСОБА_7 не вчинив жодних дій направлених на ухилення від проходження служби в збройних формуваннях держави агресора рф, або на добровільну здачу в полон Збройним силам України (далі за текстом ЗСУ).
В подальшому ОСОБА_7 призначено на посаду кулеметника, присвоєно звання рядовий, та надано позивний « ОСОБА_8 ». Також ОСОБА_7 був забезпечений камуфльованою формою одягу, вогнепальною зброєю АК-74 та бойовими припасами до неї.
Так, починаючи з 16.09.2022 до 22.09.2022 ОСОБА_7 перебував на полігоні в районі м. Комсомольське Донецької області, де проходив навчання з вогневої, інженерної та медичної підготовки.
Після цього, 23.09.2022 ОСОБА_7 передислокували до м. Рубіжне Луганської області, де, перебуваючи у приміщенні дитячого садку, останній здійснював охорону зазначеного об`єкта та військовослужбовців зс рф.
В період з кінця вересня 2022 року до середини жовтня 2022 року (точний час та дату не встановлено) ОСОБА_7 здійснював інженерно-фортифікаційне обладнання позицій, розміщених у лісовому масиві поблизу м. Кремінної Луганської області.
Далі, з середини жовтня 2022 року до середини грудня 2022 року (точний час та дату під час не встановлено) ОСОБА_7 передислокували та розмістили у дитячому садочку неподалік АДРЕСА_3 , звідки останній висувався на штурм позицій ЗСУ неподалік смт Щедрищеве Сєвєродонецького району Луганської області.
З середини грудня 2022 року до квітня 2023 року (точний час та дату не встановлено) ОСОБА_7 у складі підрозділу в/ч НОМЕР_1 зс рф передислокували до приватного будинку, розташованого поблизу АДРЕСА_4 з метою бойового злагодження, а саме поповнення бойового комплекту та ротації особового складу.
В період з 08.04.2023 до початку листопада 2023 року (точний час та дату не встановлено) у складі вищезазначеного підрозділу ОСОБА_7 перебував поблизу с. Водяне Ясинуватського району Донецької області, де до обов`язків останнього входило забезпечення підрозділу боєприпасами та здійснення спостереження за рухом військової техніки ЗСУ.
04.11.2023 у зв`язку із чисельними втратами, 1 мотострілецький батальйон 2 мотострілецької роти 1 Слов`янської ОМСБ «ДНР» був розформований. У зв`язку з цим ОСОБА_7 перевели до 87 бригади зс рф з подальшим проходженням військово-лікарської комісії у м. Донецьк та подальшим злагодженням у приміщенні двоповерхової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 .
18.01.2024 ОСОБА_7 , отримавши бойову задачу, у складі вищезазначеного підрозділу висунувся на позиції « НОМЕР_2 », « НОМЕР_3 », «3/3» з подальшим просуванням та закріпленням на позиції «Вата» на околицях АДРЕСА_6
25.01.2024 підрозділи ЗСУ розпочали контрнаступальні дії на позицію «Вата», в результаті яких припинено протиправну діяльність ОСОБА_7 та взято останнього до полону.
Крім того встановлено, що 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі рф) ОСОБА_9 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

До участі у військовій агресії Російської Федерації проти України керівництвом окупаційної адміністрації РФ задіяно створені на тимчасово окуповані території Донецької області не передбачені законом збройні формування.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє по цей час.

16.09.2022 громадянин України ОСОБА_7 , добровільно, діючи умисно, перебуваючи у м. Харцизьку Донецької області, уклав контракт зі збройним формуванням держави-агресора - міністерством оборони рф та був зарахований до в/ч НОМЕР_1 зс рф з метою участі в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території.

В подальшому ОСОБА_7 призначено на посаду кулеметника, присвоєно звання рядовий, та надано позивний « ОСОБА_8 ». Також ОСОБА_7 був забезпечений камуфльованою формою одягу, вогнепальною зброєю АК-74 та бойовими припасами до неї.

Так, починаючи з 16.09.2022 до 22.09.2022 ОСОБА_7 перебував на полігоні в районі м. Комсомольське Донецької області, де проходив навчання з вогневої, інженерної та медичної підготовки.

Після цього, 23.09.2022 ОСОБА_7 передислокували до м. Рубіжне Луганської області, де перебуваючи у приміщенні дитячого садку, останній здійснював охорону зазначеного об`єкта та військовослужбовців зс рф.

В період з кінця вересня 2022 року до середини жовтня 2022 року (точний час та дату під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 здійснював інженерно-фортифікаційне обладнання позицій, розміщених у лісовому масиві поблизу м. Кремінної Луганської області.

Далі, з середини жовтня 2022 року до середини грудня 2022 року (точний час та дату під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 передислокували та розмістили у дитячому садочку неподалік с. Воєводівки Сєвєродонецького району Луганської області, звідки останній висувався на штурм позицій ЗСУ неподалік смт Щедрищеве Сєвєродонецького району Луганської області.

З середини грудня 2022 року до квітня 2023 року (точний час та дату під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 у складі підрозділу

в/ч НОМЕР_1 зс рф передислокували до приватного будинку, розташованого поблизу АДРЕСА_4 з метою бойового злагодження, а саме поповнення бойового комплекту та ротації особового складу.

В період з 08.04.2023 до початку листопада 2023 року (точний час та дату під час досудового розслідування не встановлено) у складі вищезазначеного підрозділу ОСОБА_7 перебував поблизу с. Водяне Ясинуватського району Донецької області, де до обов`язків останнього входило забезпечення підрозділу боєприпасами та здійснення спостереження за рухом військової техніки ЗСУ.

04.11.2023 у зв`язку із чисельними втратами, 1 мотострілецький батальйон 2 мотострілецької роти 1 Слов`янської ОМСБ «ДНР» був розформований. У зв`язку з чим ОСОБА_7 , перевели до 87 бригади зс рф, з подальшим проходженням військово-лікарської комісії у м. Донецьку та подальшим злагодженням у приміщенні двоповерхової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 .

18.01.2024 ОСОБА_7 , отримавши бойову задачу, у складі вищезазначеного підрозділу висунувся на позиції «3/0», «3/1», «3/3» з подальшим просуванням та закріпленням на позиції «Вата» на околицях АДРЕСА_6

25.01.2024 підрозділи ЗСУ розпочали контрнаступальні дії на позицію «Вата», в результаті яких припинено протиправну діяльність ОСОБА_7 та взято останнього до полону.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі та пояснив, що в вересні 2022 року він сидів на лавці біля свого будинку в АДРЕСА_1 . В цей час до будинку під`їхав мікроавтобус і його забрали до Харцизького військомату, де він цього ж дня уклав контракт як доброволець, та йому видали військову форму зс рф та зброю - АК-74. Ввечері цього ж дня, його відправили на полігон поблизу АДРЕСА_7 , де він пройшов навчання. В подальшому він отримав посаду стрільця та проходив службу в різних містах Луганської та Донецької області, до його обов`язків входила оборона позицій. За весь час служби від жодної особи не вбив. В січні 2024 року він у складі свого підрозділу висунувся на позиції на околицях населеного пункту Авдіївка, і 25 січня 2024 року під час наступальних дії Збройних Сил України він здався в полон. Підтвердив, що отримав громадянство російської федерації.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, його вина знайшла своє повне підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 лютого 2024 року свідок ОСОБА_10 упізнав серед чотирьох пред`явлених йому фотографій осіб чоловічої статі чоловіка, зображеного на фотографії №2 як ОСОБА_11 з позивним « ОСОБА_8 ». Згідно з довідкою до протоколу на фото під №2 зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до протоколу огляду від 06 лютого 2024 року було проведено огляд всесвітньої мережі Інтернет. За допомогою ноутбуку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 10 Pro», з використанням браузеру «Google Chrome» та пошукової системи «Google» введено текст «вч НОМЕР_4 » та виявлено певні відомості, зафіксовані на скріншоті. В подальшому виявлено сайт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де міститься публікація від 02.11.2023 « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 . Так, вищезазначена публікація містить текст наступного змісту: «Наступательная операция BC рф на Авдеевском направлении продолжается. Южнее Авдеевки основное внимание оккупантов сконцентрировано вокруг захвата песчаного карьера. Однако попытки безуспешны. Одновременно с продвижением, отмечаются аномально высокие потери в личном составе BC рф. «Согласно статистике, за последние две недели потери ВС рф составили 12 750 человек, или по 910 военнослужащих в день в среднем. Пиковые дни 13.10 и 20.10 составляли 1030 и 1380 военнослужащих соответственно», пишет автор телеграмм-канала «Досье шпиона», который ведет один из сотрудников фсб. Чтобы убедиться в правильности этих цифр, автор телеграмм-канала обратился к знакомым россиянам, которые находятся на линии боевого соприкосновения на Авдеевском направлении в Украине и имеют непосредственный доступ к показателям потерь среди подразделений. «21-я отдельная мотострелковая бригада (в/ч НОМЕР_5 , Оренбургская обл.). Общался с коллегой 22 октября. По его словам, за 20.10 потери в бригаде следующие: «200» - 113, «300» - 169, пропавшие без вести - НОМЕР_6 ; 114-я отдельная мотострелковая бригада (в/ч НОМЕР_7 , Донецк). За 20.10: «200» - 89, «300» - 205; 1-я отдельная мотострелковая бригада (в/ч НОМЕР_1 , Комсомольское). За 20.10: «200» - 67, «300» - 166; 15-я отдельная мотострелковая бригада (в/ч НОМЕР_8 , Рощинский). За 20.10: «200» - 61, «300» - 118. Стоит отметить, что это не все подразделения, которые участвуют в боевых действиях, а только те, в которых у меня есть контакт». Также на постоянной основе, говорится в заметке, происходит пополнение личного состава военнослужащими рф для поддержания боеспособности подразделений. На данный момент подтягивают военнослужащих (бывших заключенных) с Купянского направления. Ранее сообщалось, что военный медик Геннадий Друзенко считает, или война становится всенародной, как в начале, или мы должны принять перспективу переговоров с путиным.»

В ході проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 02 лютого 2024 року, останній в присутності захисника ОСОБА_6 показав на роздрукованій мапі «GoogleMap» місця, де останній вступив та проходив службу у вищезазначених підрозділах. Зазначені підозрюваним на роздрукованій мапі «Google Мар» місця дислокації було позначено власноручно останнім на графічних зображеннях вигляду зверху міст Донецької та Луганської областей (Додаток №l до протоколу проведення слідчого експерименту від 02.02.2024). Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 в повному обсязі підтвердив відомості, надані останнім під час допиту від 02.02.2024.

Суд оцінює надані сторонами кримінального провадження докази в їх сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.

Всі досліджені в судовому засіданні докази суд вважає належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного кримінального правопорушення і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, встановлених у судовому засіданні, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати

- ч. 2 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто вчинення громадянином України умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало у переході на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану;

- ч. 7 ст. 111-1 КК України як колабораційна діяльність, а саме добровільна участь громадянина України в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії особливо тяжких злочинів; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; відомості про особу обвинуваченого.

При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше на території України до кримінальної відповідальності не притягувався; відомості про перебування на диспансерному обліку відсутні; стійких соціальних зав`язків не має; працездатний, але офіційно не працевлаштований.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

В той же час, необхідно зазначити, що каяття, яке було зазначено пом`якшуючою обставиною у складеному щодо ОСОБА_7 обвинувальному акті, припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини й готовності нести кримінальну відповідальність. На переконання суду, щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. На цьому також наголосив суд касаційної інстанції у справі №199/6365/19 від 10.03.2021. Немає підстав визнавати каяття щирим у випадку, коли обвинувачений повідомив про своє розкаяння формально, вину свою визнав таким чином, що підтвердив лише очевидність скоєного ним. Судом проаналізовано ставлення ОСОБА_7 до вчинених ним злочинів та його поведінку після вчинення злочину. Так, судом встановлено, що обвинувачений тривалий час проходив військову службу в лаках країни-агресора, не вживаючи будь-яких спроб припинити свою злочинну діяльність до потрапляння в полон, в судовому засіданні не висловив жалю з приводу скоєного, не повідомив про зміну своїх переконань на користь України. Така поведінка обвинуваченого свідчить про нещирість його каяття. Таким чином, поведінка обвинуваченого в сукупності з усіма матеріалами справи, не може розцінюватись судом як щире каяття, а тому суд при призначенні йому покарання не бере до уваги щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання. Суд вважає, що щире каяття, про яке ОСОБА_7 заявив в судовому засіданні, є спробою пом`якшити покарання за вчинені злочини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

За таких обставин, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання за ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією відповідної частини статті кримінального закону, а за ч. 7 ст. 111-1 КК України у вид позбавлення волі на строк, наближений до верхньої межі, передбаченої санкцією відповідної частини статті кримінального закону, оскільки вважає, що саме такі покарання є необхідними та достатніми для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_7 додаткові покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 15 років, яке передбачене санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, та конфіскації всього майна, що належіть обвинуваченому на праві власності, передбачене санкціями ч. 2 ст. 111 КК України та ч. 7 ст. 111-1 КК України.

При цьому суд враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_7 за цим вироком необхідно призначити із застосуванням положень ч. 1, 3 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з призначенням додаткових покарань, визначених судом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, на теперішній час відсутні підстави для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити покарання

- за ч. 2 ст. 111 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належіть йому на праві власності;

- за ч. 7 ст. 111-1 КК України у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього майна, що належіть йому на праві власності.

На підставі ч. 1, 3 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його фактичного затримання на виконання вироку.

Строк відбування додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності ОСОБА_7 рахувати з моменту повного відбуття ним основного покарання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який утримується в Державній установі «Табір для тримання військовополонених «Захід 1» з дня отримання копії судового рішення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3