Справа № 344/6955/24
Провадження № 1-кс/344/3036/24
У Х В А Л А

18 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що у провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області перебувало кримінальне провадження відомості, про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000169 від 16.04.2021 року за ознаками злочинів передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. З ст. 362 КК України. Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 21.12.2021 року накладено арешт із забороною користування, відчуження та розпорядження на нерухоме майно - нежитлове приміщення № III площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0,1264 га., та належить ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 . Кримінальне провадження перебувало в Тисменицькому районному суді Івано-Франківської області. На підставі ухвали Тисменицького районного суду від 07.12.2023 року по справі № 352/1435/22 кримінальне провадження № 000169 від 16.04.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 закрито, а арешт майна, накладений ухвалами слідчих суддів скасовано. З матеріалів кримінального провадження № 00000169 були виділені матеріали кримінального провадження 00000292 за ч. З ст. 362 КК України, зокрема, щодо проведення реєстраційний дій стосовно нерухомого майна - нежитлового приміщення № III площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101 державним реєстратором ОСОБА_5 04.07.2023 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області звернувся старший слідчий слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 з листом, в якому було повідомлено про виділення з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 . Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 25.07.2023 року постановлено ухвалу про виправлення описки в ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03.03.2023 року про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 00000169 від 16.04.2021 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. З ст. 362 КК України. Відповідно з резолютивної частини ухвали абзц. № 5 виключено:3)на нерухоме майно - нежитлове приміщення № 3 площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :23:001:1185, площею 0,1264 га, та належить ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 . На підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 28.03.2022 року по справі № 344/3903/22 передано Національному агенству з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), для здійснення заходів з управління торгові нежитлові приміщення № І, № II, № III, № IV, № V, № VI, № VII та № VIII, які знаходяться в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки № :23:001:1185. 03 березня 2023 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області по справі № 352/1435/22 було винесено ухвалу, якою було скасовано арешт в частині заборони користування майно, а згодом, 07.12.2023 року ухвалою Тисменицького районного суду скасовано арешт, накладений на майно, зазначене в клопотанні. 10.03.2023 року адвокат із запитом звернуся до Національного агенства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) про повернення майна власнику, у зв`язку із частковим скасуванням арешту на майно. Отримано відповідь, що АРМА не передавалось в управління майно. 17.01.2024 року Івано-Франківським міським судом частково скасовано арешт на майно, в частині на користування майном. З моменту часткового скасування арешту, не відбулось жодних слідчих дій, та не прийнято жодних рішень в кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що з моменту накладення арешту на майно із забороною користуванням майном органом досудового розслідування забезпечено проведення всіх необхідних експертиз із вище вказаним майном, а тому, підстав для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт із забороною користування майном - на даний час немає. Нерухоме майно є необхідне власнику для здійснення підприємницької діяльності та для використання у власних цілях.

Адвокат в судове засідання не з`явилась, просила проводити розгляд клопотання без її участі, заявлені вимоги підтримувала в повному обсязі.

Слідчий подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_7 , посилаючись на письмові докази, зазначені в заяві. На даний час в застосуванні арешту майна потреба не відпала, оскільки досудове розслідування триває, всі обставини вчинення кримінального правопорушення не встановлені, майно визнано речовим доказом, арешт ухвалою від 21.12.2021 накладено обгрунтовано, ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду залишено без змін ухвалу про накладення арешту. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28.03.2022 року арештоване майно- нежитлове приміщення №ІІІ передано в Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління майном. Розгляд клопотання просив проводити без його участі.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21.12.2021 року накладено арешт на нерухоме майно нежитлове приміщення № ІІІ площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0.1264 га., та належить ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 03 березня 2023 року скасовано арешт у кримінальному провадженні №0000169 в частині заборони користування майном, а саме 14 об`єктів нерухомого майна, перелік яких міститься в резолютивній частині ухвали.

Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 25.07.2023 року було винесено ухвалу про виправлення описки в ухвалі Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03.03.2023 року про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 00000169 від 16.04.2021 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. З ст. 362 КК України. Відповідно з резолютивної частини ухвали абзц. № 5 виключено:3)на нерухоме майно - нежитлове приміщення № 3 площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :23:001:1185, площею 0,1264 га, та належить ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28 березня 2022 року передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), для здійснення заходів з управління майном, а саме:торгові нежитлові приміщення № I, № ІІ, № ІІІ, № ІV, № V, № VІ, № VІІ та № VІІІ, які знаходяться в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки №:23:001:1185.

Згідно відповіді начальника АРМА, фактично від прокурора активи згідно з активами приймання-передачі не приймало.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17.01.2024 частково скасовано арешт на майна в частині заборони користування майном.

Постановою від 31 серпня 2022 року виділено з кримінального провадження 0000169 в окреме провадження матеріали досудового розслідування №0000633.

Постановою від 20 грудня 2021 року торгове приміщення № III площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0,1264 га.,власник ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , приміщення ІІІ належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Як визначено у частині 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявником в клопотанні зазначено, що з моменту накладення арешту на майно із забороною користуванням майном органом досудового розслідування забезпечено проведення всіх необхідних експертиз із вказаним майном, а тому, підстав для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даний час немає.

Заявником не надано доказів того, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Заявником не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В свою чергу, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності підлягає вирішенню прокурором.

Крім цього до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідження речового доказу судом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Заявником не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту в частині заборони користування.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1