Справа № 459/11/24
Провадження № 1-кп/459/1/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження за № 0001138 від 06.12.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Домашів, Сокальського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений, ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України, згідно Указів Президента України воєнного стану, а також проведення на підставі Указу Президента на території України загальної мобілізації, 17.08.2023 перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , після проходження 17.08.2023 медичного огляду військово-лікарської комісії, якою визнаний придатним до військової служби, отримав повістку на відправку до Збройних сил України та про необхідність з?явитися о 08 годині 00 хвилин 18.08.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого направлення до військової частини №A4152 Збройних Сил України.

Водночас, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від призову під час мобілізації, будучи достовірно обізнаним про ведення на всій території України із 24.02.2022 воєнного стану, проведення на території України загальної мобілізації та про необхідність з?явитись о 08 годині 00 хвилин 18.08.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого направлення до військової частини №A4152 Збройних Сил України, та не маючи передбачених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або підстав для непридатності для несення служби, ОСОБА_5 у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу України» від 25.03.1992 №2232-II, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 3543-XII та Указів Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, отримавши повістку на відправку до військової частини Збройних Сил України, не прибув без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому про причини неявки у визначену дату та час не повідомив, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, визнав частково та пояснив, що дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 були неправомірними. Вказав, що пройшов лікарську комісію, однак його скарги на здоров`я вони не приймали до уваги. Також, визнав, що отримав розпорядження та не з`явився у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, зазначив, що він є віруюча людина, і не бажає тримати зброю в руках, оскільки цього забороняє його церква та релігія. Ствердив, що дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 були неправомірними, оскільки він має право на альтернативну (невійськову) службу. Просив, врахувати вказані обставини при прийнятті рішення.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена зібраними в ході досудового слідства доказами, що були предметом аналізу під час судового розгляду.

Зокрема, поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що він є старшим офіцером та працює у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, ОСОБА_5 проходив ВЛК, після чого йому було вручено мобілізаційне розпорядження з явкою у ІНФОРМАЦІЯ_3 на наступний день. Однак, останній не з`явився, із заявою про те, щоб йому надали альтернативну службу, у зв`язку із релігійними переконаннями він не подавав.

Поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що він працює у ІНФОРМАЦІЯ_3 та веде облік військовозобов`язаних. Вказав, що ОСОБА_5 отримавши бойову повістку, не прибув у ІНФОРМАЦІЯ_3 та причини поважності не пояснив. Ствердив, що ОСОБА_5 не звертався із заявою про звільнення чи відстрочення від військової служби, чи надання альтернативної служби у зв`язку із його релігійними переконаннями.

Поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що являється священним служителем та членом релігійної громади «Агапа», що знаходиться у м. Львові. Зазначив, що створював реабілітаційні центри для наркоманів та алкозалежних. Вказав, що ОСОБА_5 є членом церкви та допомагає у служінні. ОСОБА_5 після того як пройшов ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_3 зателефонував йому і розповів, що його було затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, додав, що ОСОБА_9 повідомляв працівникам РТЦК, що є віруючою людиною та не може проходити військову службу у зв`язку із релігійними переконання. Вказав, що релігія, яку він сповідує прямо не забороняє нести військову службу. Додав, що ОСОБА_5 не є членом релігійної громади, так як не був готовий прийняти водне хрещення, проте на даний час прийняв водне хрещення у його церкві.

Повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_10 від 01.11.2023 №9300 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Довідкою військово-лікарської комісії № 7244 від 17.08.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якої ОСОБА_5 проведено медичний огляд ВЛК 17.08.2023 та визнано придатним до військової служби.

Копія розписки про вручення повістки від 17.08.2023 з вимогою про явку ОСОБА_5 прибути 18.08.2023 о 08:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , для відправки у складі команди № НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Копією контрольного талону мобілізаційного розпорядження №1 до військової частини (команди) № НОМЕР_1 , відповідно до якого мобілізаційне розпорядження ОСОБА_5 одержав 17.08.2023 о 15:00 год.

Згідно відповіді т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 від 15.12.2023 №10773, ОСОБА_5 , 1990 р.н., в ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`являвся та про причини неприбуття по повістці на відправку не повідомляв. Відомостей та звернень від вказаного військовозобов`язаного про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації та/або документів, що підтверджують факт того, що він не підлягає мобілізації, немає. Інформації, щодо оскарження військово-лікарської комісії немає. Відомостей, які підтверджують факт неможливості з об`єктивних причин проходження таким військовослужбовцем військової служби не має.

Відповідно до відповіді КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» ЧМР Червоноградського району Львівської області №1084 від 15.12.2023 та КНП «Радехівської ЦРЛ» Радехівської міської ради Львівської області від 13.12.2023 №1122 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з 17.08.2023 по 15.12.2023 в КП «ЦПМСД» м. Червонограда» та КНП ««Радехівської ЦРЛ» за медичною допомогою не звертався.

Згідно відповіді на запит Червоноградської районної військової адміністрації Львівської області Червоноградської районної державної адміністрації та інформації Управління праці та соціального захисту населення ЧМР Червоноградського району Львівської області, ОСОБА_5 до комісії у справах альтернативної (невійськової) служби у Червоноградському районі із заявою про проходження альтернативної (невійськової) служби, не звертався. Крім того, управління не володіє інформацією стосовно наявності/відсутності у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , релігійних чи інших підстав для проходження альтернативної (невійськової) служби.

Як видно із відповіді на запит ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.12.2023 №15293, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з оскарженням висновків військово-лікарської комісії, яку він проходив при ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ІНФОРМАЦІЯ_5 не звертався.

Відповідно до відповіді на запит Червоноградського міського суду Львівської області від 13.12.2023 №01-13/205/2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судовому порядку висновок ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо придатності до військової служби не оскаржував.

Протоколом огляду від 18.12.2023 з фото-таблицями, відповідно до якого слідчим Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_12 , в приміщенні службового кабінету №66 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, під час огляду було встановлено наступні документи: оригінал розписки ОСОБА_5 про отримання ним повістки від 17.08.2023, оригінал контрольного талону мобілізаційного розпорядження №1, оригінал довідки військово лікарської комісії №7244 від 17.08.2023, військовий квиток серія НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_5 , витяг з наказу №384 від 14.08.2023 «Про призов та відправку з військової частини військово-зобов`язаних (резервістів) призваних під час загальної мобілізації, додаток 1 до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.08.2023 №384 та копію з журналу видачі мобілізаційних розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно списку військовозобов`язаних (резервістів) офіцерського, сержантського та солдатського складу, які перебувають на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 призваних та направлених в розпорядження командирів військових частин, гр. ОСОБА_5 направлений в розпорядження військової частини № НОМЕР_1 .

Протоколом обшуку від 28.12.2023, відповідно до якого слідчим Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 , під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено посвідчення про приписку до призовної дільниці на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно протоколу огляду речей (документів) від 29.12.2023 з фото-таблицями, слідчим Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 в приміщенні службового кабінету №66 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, під час огляду було встановлено наступні документи: військовий квиток НОМЕР_3 ОСОБА_5 , контрольний талон мобілізаційного розпорядження №1, розписку про вручення повістки від 17.08.2023 з вимогою про явку ОСОБА_5 прибути 18.08.2023 о 08:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідку військово-лікарської комісії №7244 від 17.08.2023, журнал видачі мобілізаційних розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_3 , витяг з наказу №384 від 14.08.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 , список військовозобов`язаних (резервістів) офіцерського, сержантського та солдатського складу, які перебувають на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 призваних та направлених в розпорядження командирів військових частин.

Відповідно до відповіді на запит Релігійної організації Релігійної громади «Агапа» Церкви Християн Віри Євангельської у м. Львові, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є членом церкви і водного хрещення у їхній церкві не приймав.

Аналізуючи здобуті у справі та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством та є такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим злочину, інкримінованого стороною обвинувачення. Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. Таким чином, у своїй сукупності всі докази підтверджують доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті.

Разом з тим пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 щодо неможливості проходження ним військової служби у зв`язку із його релігійними переконаннями не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, тому суд критично оцінює показання обвинуваченого у цій частині та вважає, що таким чином він прагне уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не є членом Релігійної організації Релігійної громади «Агапа» Церкви Християн Віри Євангельської у м. Львові, тому його посилання є безпідставними.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Такі положення основного закону дублюються в статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Разом з цим, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей. Ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою (ст. 35 Конституції України).

Відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» альтернативна служба є службою, яка запроваджується замість проходження строкової військової служби і має на меті виконання обов`язку перед суспільством. Статтею другою вказаного закону передбачено, що право на альтернативну службу мають громадяни України, якщо виконання військового обов`язку суперечить їхнім релігійним переконанням і ці громадяни належать до діючих згідно з законодавством України релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження права громадян на проходження альтернативної служби із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Положення про порядок проходження альтернативної (невійськової) служби затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 1999 року № 2066 підставою для відмови громадянину в направленні на альтернативну службу або звільненні від призову на військові збори є: несвоєчасне подання заяви про направлення на альтернативну службу або звільнення від призову на військові збори; відсутність підтвердження істинності релігійних переконань; неявка громадянина без поважних причин до відповідного структурного підрозділу місцевої держадміністрації. Частиною 3 статті 4 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» від 23.04.1991 № 987-XII передбачено, що ніхто не може з мотивів своїх релігійних переконань ухилятися від виконання конституційних обов`язків. Заміна виконання одного обов`язку іншим з мотивів переконань допускається лише у випадках, передбачених законодавством України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 642022 від 24.02.2022 передбачено, що зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлює такі види військової служби: строкова військова служба, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, військова служба за контрактом осіб рядового складу, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, військова служба за контрактом осіб офіцерського складу, військова служба за призовом осіб офіцерського складу, військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Вказаний Закон встановлює, що строкова військова служба та військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період - це два самостійні види військової служби і Законом України "Про альтернативну (невійськову) службу" альтернативна служба запроваджується замість проходження саме строкової військової служби.

Заміна військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період чи в умовах воєнного стану на альтернативну (невійськову) службу - Законом не встановлена.

Таким чином, проаналізувавши наведені обставини та норми закону, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Зазначені дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ст. 336 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його вік та стан здоров`я, відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення. Разом з тим, суд приходить до переконання про відсутність щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, що було встановлено органом досудового слідства, оскільки таке має бути дієвим і повинно включати в себе активні дії. Проте у матеріалах кримінального провадження відсутні та судом не встановлено дані щодо того, що ОСОБА_5 намагався виправити наслідки вчиненого, які конкретні дії для цього вживав, впродовж досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження не вжив жодних реальних заходів для з`явлення у ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому та обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Разом з тим суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Слід зазначити, що ухилення від захисту Батьківщини в період воєнного стану під час військової агресії ворога свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, оскільки створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони, може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

В умовах збройної агресії з боку іншої держави захист Вітчизни набуває особливого значення, тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення.

На думку суду, підстави для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням відсутні, адже це не буде достатнім для його виправлення та не відповідатиме суспільному інтересу в державі, яка протистоїть злочинній військовій агресії російської федерації, що в разі такого застосування може стати негативним прикладом для інших осіб. Реальне покарання у виді позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення гарантуватиме адекватне реагування на загрозу національної безпеки держави та сприятиме досягненню цілей покарання, передбачених ст. 50 КК України, а саме: запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, усуне хибне припущення про те, що можна ухилитися від захисту Вітчизни і реального покарання за це не настане. Покарання у виді позбавлення волі із звільнення від його реального відбування, на переконання суду, не змінить ставлення ОСОБА_5 до конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність.

Арешт на майно, що накладений згідно з ухвалами слідчого судді, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 20.12.2023, 29.12.2023.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: військовий квиток серія НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення про приписку до призовної дільниці на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повернути законному володільцю; оригінал розписки ОСОБА_5 про отримання ним повістки від 17.08.2023, оригінал контрольного талону мобілізаційного розпорядження №1, оригінал довідки військово лікарської комісії №7244 від 17.08.2023, копію з журналу видачі мобілізаційних розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_3 , витяг з наказу №384 від 14.08.2023 «Про призов та відправку з військової частини військово-зобов`язаних (резервістів) призваних під час загальної мобілізації, додаток 1 до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.08.2023 №384 - залишити при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1