Справа № 369/6121/24
Провадження № 1-кп/369/1702/24
В И Р О К

іменем України

15.04.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000048 від 05 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Коцюбинське Бучанського району Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , який має середню освіту, розлучений, працює не офіційно, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

У порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», із подальшими змінами та доповненнями Наказу МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» із подальшими змінами та доповненнями, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, пов`язаний з незаконним обігом психотропної речовини, за наступних обставин.

04 квітня 2024 року у вечірній період доби, проходячи через ліс, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, на землі побачив згорток обмотаний в синю ізолюючу стрічку в якому знаходився зіп-пакет з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, при цьому, усвідомлюючи, що дана речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), помістив вказаний згорток до правої кишені кофти, в яку був одягнений та переносив вулицями села Петропавлівської Борщагівки Бучанського району Київської області, тим самим незаконно придбав та зберігав вказану психотропну речовину для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, 05 квітня 2024 року о 16 год. 08 хв., неподалік буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 29 82 КПК України та в ході особистого обшуку останнього, з правої кишені кофти, в яку він був одягнутий, було виявлено та вилучено згорток, обмотаний ізолюючою стрічкою синього кольору, всередині якої знаходився зіп-пакет з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, яка згідно висновку є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), масою 0,724 г.

4-ММС (4-метилметкатинон), - згідно зі Списком №2 «Особливо небезпечні психотропні речовини обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 за № 770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив незаконне придбання та незаконне зберігання психотропної речовин без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказавши, що психотропну речовину придбав для власного вживання без мети збуту. У вчиненому розкаявся, просив суд призначити йому покарання у виді штрафу. При цьому, запевнював суд, що в подальшому подібного не вчинятиме.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, вирішити питання про долю речових доказів і процесуальних витрат у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Оцінюючи докази зібрані та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні незаконного придбання та незаконного зберігання психотропної речовини без мети збуту доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з такого.

Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винуватого, який має середню освіту, розлучений, працює не офіційно та має середньомісячний дохід 20000 грн, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Суд на підставі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, визнає щире каяття та вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують покарання згідно з ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу в межах санкції статті, що йому інкримінують, яке дорівнює його мінімальній межі.

Призначене ОСОБА_4 покарання, у виді штрафу у вказаному розмірі є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід в ході досудового розслідування не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує, згідно з ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 369-371, 373-376, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на суму 3029,12 грн.

Речові докази:

- порошкоподібна речовина білого кольору, яка знаходиться в зіп-пакеті, що поміщений до спец.пакету НПУ № ICR 0104915, та яку передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Бучанського РУП ГНУП в Київській області, знищити;

- особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатинон) масою 0,724 г, яка знаходиться в спец.пакеті із полімерного матеріалу білого кольору, та яку передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Бучанського РУП ГНУП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1