Справа № 711/3446/24
Номер провадження 1-кп/711/387/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 19.01.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ірдинь, Черкаського району, Черкаської області, пенсіонера, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 не маючи дійсного наміру щодо ведення підприємницької діяльності, вніс в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця в автоматичному режимі з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, завідомо неправдиві відомості та подав їх для державної реєстрації, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 30.05.2022 о 14:48:10, перебуваючи в м. Черкаси, (більш точно встановити місце у ході досудового розслідування не виявилось можливим), не маючи наміру здійснювати підприємницьку діяльність, з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг «Дія», здійснив реєстрацію фізичної особи-підприємця.

У заяві щодо державної реєстрації фізичної особи-підприємця № НОМЕР_1 ОСОБА_4 відобразив неправдиві відомості щодо місцезнаходження фізичної особи-підприємця за адресою: АДРЕСА_1 , а також у графі «вид економічної діяльності особи-підприємця» вказав (обрав) значення:

- «Основний: 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у»;

- «Інші: 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, суднами та літаками; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у».

У графі «Відомості про обрання системи оподаткування ОСОБА_4 обрав значення : «Обираю спрощену систему оподаткування, обліку та звітності».

У графі «Група платника єдиного податку» ОСОБА_4 вказав (обрав) значення: «третя група».

У графі «Обрана ставка єдиного податку (відсотків) ОСОБА_4 вказав значення: «5%».

У графі «Місце провадження господарської діяльності» ОСОБА_4 вказав (обрав) значення: «територія України».

У графі «Обрані види економічної діяльності» ОСОБА_4 вказав (обрав) значення «Усі, зазначені в заяві».

Після заповнення відповідних граф заяви щодо державної реєстрації фізичної особи-підприємця, ОСОБА_4 підписав її своїм електронним підписом, та подав для державної реєстрації, після чого вказана заява в автоматичному режимі була зареєстрована за № 2022 від 30.05.2022.

У подальшому ОСОБА_4 , здійснивши державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, не маючи наміру здійснювати підприємницьку діяльність, на прохання свого зятя ОСОБА_6 (матеріали щодо якого розслідувались у іншому кримінальному провадженні), достовірно знаючи, що він обіймає посаду начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Держпродспоживслужби в Черкаській області, з присвоєнням 6 рангу державного службовця категорії «Б», та йому як державному службовцю, що займає відповідальне становище, згідно з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», заборонено займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, передав останньому свій електронний підпис для доступу до електронного кабінету платника податків та банківського рахунку.

Таким чином ОСОБА_4 , не маючи наміру здійснювати підприємницьку діяльність, зареєстрував себе фізичною особою-підприємцем, чим вчинив умисне внесення у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичних осіб-підприємців, завідомо неправдивих відомостей, та умисне подання документів, які містять завідомо неправдиві відомості для їх реєстрації.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 205-1 КК України, тобто внесення завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

29.04.2024 року під час досудового розслідування кримінального провадження між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічно безпеки України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених вище діяннях і зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.

Крім того, в угоді зазначено, що обвинувачений підтверджує правдивість, достовірність та повноту наданих ним показань. Також обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному. Критично оцінює свою протиправну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання своєї вини, а також готовності понести кримінальну відповідальність, добровільно зобов`язуються надати детальні та правдиві показання суду в з`ясуванні обставин вчиненого злочину. Сторони погоджуються, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне розкриття кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно із ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням співпраці обвинуваченого ОСОБА_4 зі стороною обвинувачення при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 0000007 від 19.01.2024, щирого каяття, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, його особи, який характеризується позитивно, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, вчинив нетяжкий злочин, внаслідок якого шкода нікому не завдана, потерпілих від вчинення злочину не встановленою, сторони погодилися на призначенні ОСОБА_4 покарання, за ч. 1 ст. 205-1 КК України - у виді штрафу, у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 грн.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному - щиро розкаявся. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому підозрюваним вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, досліджених документів, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 205-1 КК України - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 205-1 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 29.04.2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічно безпеки України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим в зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 469, ст. 472 КПК України. Під час досудового розслідування обвинуваченим скарги не подавались.

Умови даної угоди - не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, з урахуванням поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, який в судовому засіданні визнав вину у вчинених кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою вину, зробивши належні висновки, а також наявності обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутності обставин, які обтяжують покарання, шкода внаслідок вчинення кримінального правопорушення нікому не завдана, потерпілих від вчинення злочину немає, та особи ОСОБА_4 який раніше не судимий, в судовому засіданні пояснив, що він являється пенсіонером, отримує соціальні виплати, крім того має власні заощадження для слати штрафу, тому прямих перешкод для призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу не встановлено, враховуючи, що вищенаведені дані про особу обвинуваченого дають підстави вважати, що виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів можливо досягти, призначивши йому основне покарання за ч. 1 ст. 205-1 КК України - у виді штрафу, у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 грн.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст.314, ч. 2 ст.373, ст.ст. 374, 474,475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.04.2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічно безпеки України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 19.01.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, у розмірі 5000 (п`яти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1