Справа № 405/1620/24
провадження № 1-кс/405/698/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 м. Кропивницький

Cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 29.02.2024, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.02.2024.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 29.02.2024 він надіслав до ГУПН в Кіровоградській області заяву, в якій просив відкрити кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, та надіслати витяг з ЄРДР. На 09.03.2024 витяг з ЄРДР ним не отриманий. Просив визнати бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 29.02.2024, протиправною; зобов`язати посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 29.02.2024, розпочати досудове розслідування та направити йому витяг з ЄРДР.

В судове засідання заявник не з`явився, у скарзі просив розглядати її у його відсутність, оскільки знаходиться за межами України.

В судове засідання представник ГУНП в Кіровоградській області не з`явився, від заступника начальника відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 надійшли заперечення на скаргу, в яких вона зазначила, що 05.03.2024 до СУ ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява ОСОБА_3 щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом умисного вбивства ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України. У своїй заяві ОСОБА_3 підозрює ОСОБА_6 у причетності до вбивства ОСОБА_7 .

Вказану заяву відповідно до вимог Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100 направлено до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області для реєстрації в ITC НПУ (єдиний облік) та перевірки викладених у зверненні фактів.

14.03.2024 заяву ОСОБА_3 зареєстровано за № 10474 Кропивницьким РУП ГУНП в Кіровоградській області в Інформаційно - телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України».

У зв`язку з тим, що заявник надіслав заяву мережею Інтернет при цьому не надав жодного документу, що підтверджує його особу, пояснень по суті, а також те, що суть його заяви ґрунтується лише на припущеннях, розгляд заяви доручено сектору кримінальної поліції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області з метою організації перевірки відповідно до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, за фактом умисного вбивства ОСОБА_5 , яке було вчинене у м. москва, правоохоронними органами російської федерації ще у 2015 році розпочато досудове розслідування. Винні особи встановлені та засуджені. Підстави вважати, що до вчинення вказаного злочину може бути причетна ОСОБА_8 , яка є громадянкою України, мають правоохоронні органи російської федерації, відповідно до норм законодавства, що діють на території вказаної держави. У той же час, безпосередньо злочин вчинено на території російської федерації та досудове розслідування та судових розгляд повинен проводитись правоохоронними органами вказаної держави.

Крім того, не встановлено, що особа ОСОБА_8 , на яку у своїй заяві вказує ОСОБА_3 була громадянкою України, що постійно проживала в Україні, відповідно до ст. 7 КК України.

Зазначила, що ГУНП в Кіровоградській області на даний час відповідно до чинного законодавства проводиться перевірка фактів, викладених у заяві ОСОБА_9 , за результатами якої буде прийнято обґрунтоване рішення. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст.107 ч.4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу та матеріали, долучені до скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею встановлено, що 29.02.2024 заявник надіслав до ГУПН в Кіровоградській області заяву, в якій просив відкрити кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, та надіслати витяг з ЄРДР. В заяві зазначив, що 27.02.2015 було вчинене вбивство ОСОБА_10 , у справі засуджено 5 осіб за вчинення злочину, передбаченого п.3 ч. 2 ст. 115 КК України. Розслідування у даній справі неодноразово наражалось на критику. 28.05.2019 Комітет ПАРЄ з правових питань і прав людини підтримав проект резолюції організації, де було зазначено, що очевидно, що офіційна версія, відображена у вироку, грунтується на серйозних помилках слідства та суду та не відповідає навним доказам з багатьох принципових питань. В інтерв`ю журналісту Д.Гордону ОСОБА_11 посилався на розслідування ОСОБА_12 , були представлені відеокадри, які суперечили словам присутньої на місці злочину свідка злочину ОСОБА_13 . Підозра в участі ОСОБА_13 в організації вбивства ОСОБА_14 неодноразово висловлювалась публічно, однак відомостей щодо перевірки причетності ОСОБА_15 немає.

Як видно із письмових заперечень заступника начальника відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , відомості за заявою ОСОБА_3 від 29.02.2024 до ЄРДР внесені не були.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, положення ст. 214 КПК України, перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Так, відповідно до вимог ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 висловлено правову позицію, згідно з якою «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

У постанові ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 зазначено, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним, з точки зору використання державних ресурсів.

Проаналізувавши заяву ОСОБА_3 від 29.02.2024, з`ясувавши обставини та надавши оцінку доказам, слідчий суддя приходить до висновку, що за своїм змістом та суттю зазначена заява не є повідомленням про злочин, оскільки не містить викладу обставин, які б могли свідчити про вчинення будь-яких дій, які мають ознаки кримінального правопорушення.

Як вбачається з заяви від 29.02.2024, її зміст зводиться до незгоди заявника з фактичними обставинами кримінального провадження, за результатами розгляду якого, був ухвалений вирок суду, яким було засуджено 5 осіб за вчинення вбивства ОСОБА_14 . Зазначені у заяві твердження заявника щодо причетності до вчинення цього злочину ОСОБА_15 , є його суб`єктивними умовиводами, які не ґрунтуються на будь яких доказах, а зроблені на підставі сприйняття інформації із засобів масової інформації.

Разом з тим, порядок оскарження вироку суду передбачений діючим Кримінальним процесуальним кодексом України, тобто спеціальні норми процесуального закону безпосередньо визначають порядок та строки оскарження судових рішень, винесених у кримінальному провадженні. Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування передбачений главою 26 КПК України.

Таким чином, на підставі викладеного, а також проаналізувавши наведені у скарзі доводи, оцінивши наявні матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 303, 305 - 307, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 29.02.2024, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_16