ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1817/24 Справа № 233/6101/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000273 від 15 серпня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця військової служби за контрактом, номера обслуги НОМЕР_1 зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу 1 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , молодшого сержанта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2024 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Вирішено питання щодо: заходу забезпечення кримінального провадження; строку відбуття покарання; зарахування у строк покарання обвинуваченого строк попереднього ув`язнення; долі речових доказів; стягнення на користь держави витрат на залучення експерта.

Ухвалено цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково та стягнуто з засудженого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди 500000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді номера обслуги 2 зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу 1 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , всупереч вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 20, 21, 22, 22-1, 28, 29, 31, 32, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 15 серпня 2023 року, приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в місці тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , під час спілкування на подвір`ї вищевказаного будинку між ним та військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, в ході якого останній словесно образив ОСОБА_9 , та будучи обуреним нецензурними висловлюваннями в свою адресу, у ОСОБА_9 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_9 взяв в руки ввірену йому для службового користування 5,45 мм бойову нарізну вогнепальну стрілецьку зброю автомат Калашникова (АКС-74У) № НОМЕР_3 з приєднаним до нього магазином з бойовими припасами, перевів перемикач вогню в положення одиночної стрільби, при цьому автомат був у бойовій готовності, а саме патрон вже перебував у патроннику, та знаходячись від ОСОБА_10 на відстані близько чотирьох метрів, направив зброю у бік останнього та здійснив не менше шести прицільних пострілів в ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді сліпого вогнепального поранення лівого плеча з вогнепальним переломом хірургічної шийки лівої плечової кістки та лівої лопатки, сліпі вогнепальні поранення грудної клітини, поперекової ділянки, правої сідничної області, передньої черевної стінки.

Тобто, ОСОБА_9 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та солдату ОСОБА_10 була своєчасно надана кваліфікована медична допомога.

Доводи апеляційної скарги:

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 , просить вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2024 року стосовно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання змінити, призначити ОСОБА_9 сім років позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що призначене судом 1-ї інстанції покарання не відповідає особі обвинуваченого, судом в повній мірі не було враховано особу обвинуваченого.

Просить врахувати, що ОСОБА_9 з 26.09.2019 року є військовослужбовцем за контрактом, приймав участь у бойових діях з грудня по серпень 2020 року на Луганському напрямку, з березня 2021 року по листопад 2021 року Маріупольському напрямку, з початку повномасштабної війни з 24.02.2024 року у Тростянець, потім в боях за Велику Комишуваху, захищав ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . В боях за Велику Комишуваху отримав контузію, має відірвану барабанну перепону у правому вусі, осколочне поранення в праву ногу. В ОСОБА_16 намагалися витягти осколок, проте не вийшло і він продовжив воювати після 14 діб реабілітації в Солоному Лимані Дніпропетровської області з осколком у нозі та невилікуваною бойовою контузією. Зазначає, що державних нагород немає, оскільки командир батальйону, з яким пройшов більшість бойового путі, загинув.

Позиції сторін в суді :

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , в судовому засіданні просив його апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній.

Прокурор під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції просив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок суду 1-ї інстанції без змін.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ч. 2 ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання, суд 1-ї інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_9 раніше не судимий; кримінальне правопорушення вчинив у стані алкогольного сп`яніння; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога та на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; має статус учасника бойових дій; за місцем проживання характеризується посередньо; за місцем проходження військової служби характеризується негативно; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд врахував щире каяття у скоєному, а обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд 1-ї інстанції вважав за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, ставлення до скоєного, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з роз`ясненнями, які наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати вимоги й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Стаття 3 Конституції України проголошує, що людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Кримінальні правопорушення проти найцінніших людських благ життя та здоров`я особи становлять одну із найпоширеніших та визнаються одними з найнебезпечніших груп злочинних дій, які руйнують і спотворюють найцінніші блага, а також наражають на небезпеку заподіяння їм шкоди.

У цьому контексті важливе значення має правильне застосування кримінально-правових норм, що передбачають відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, в інтересах стабільного надійного існування та життєдіяльності нації, збереження її фізичного і морального здоров`я.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд 1-ї інстанції належно виконав вимоги ст.ст. 50, 65, 66 та 67 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочинном; суспільну небезпечність вчиненого злочину; особу обвинуваченого, в тому числі і наявність у обвинуваченого статусу учасника бойових дій; наявність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, та обґрунтовано призначив останньому покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімального строку, встановленого санкцією статті.

Доводи сторони захисту щодо неврахування судом при визначенні міри покарання даних про наявність у ОСОБА_9 травм, отриманих ним під час виконання військового обов`язку, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом при обранні міри покарання було в повній мірі враховано особу обвинуваченого та його статус учасника бойових дій в цілому.

Колегія суддів вважає, що призначене судом покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги захисника ОСОБА_7 не підлягають задоволенню, а вирок суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404-409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2024 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4