Номер провадження 1-кп/741/65/24
Єдиний унікальний номер 741/552/24
ВИРОК

іменем України

26 червня 2024 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка кримінальне провадження, унесене до ЄРДР за № 0000002 від 01 січня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, громадянина України, українця, неодруженого, який не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий у порядку ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2023 року близько 15 години ОСОБА_4 , потрапивши через віконний отвір до приміщення будинку, розташованого по АДРЕСА_2 за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 , реалізуючи раптово виниклий у нього умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з приміщення веранди будинку таємно викрав бензопилу марки «Forte» моделі «Industry line fgs 59-20» вартістю 2373,00 грн, що належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, отримавши можливість, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 2373,00 грн.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи та дав показання, що наприкінці зими 2023 року у нього виникла необхідність напиляти дров, допомогти йому в цьому він попросив свого знайомого ОСОБА_5 , потерпілого у справі. Прийшовши додому до ОСОБА_5 , він виявив, що будинок зачинений, але знаючи місце, звідки можна безперешкодно потрапити до будинку, він через вікно, яке виходить у зал, проник до вказаного домоволодіння, щоб переконатися, чи немає вдома ОСОБА_5 . Виявивши, що вдома нікого немає, він вирішив таємно викрасти бензопилу марки «Forte». Про те, що взяв бензопилу, він ОСОБА_5 не повідомляв. Попилявши дрова, він ( ОСОБА_4 ) залишив бензопилу у себе в сараї, звідки її, орієнтовно через місяць, добровільно віддав дільничному офіцеру поліції. ОСОБА_5 до нього претензій не має. Про свій вчинок шкодує, для себе зробив певні висновки, просив суд не позбавляти його волі. Про те, що в Україні запроваджено воєнний стан, був обізнаним.

За таких обставин справи, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, ураховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, процесуальних документів.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд робить висновок, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, - доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами та доведена в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення, застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, каятті; відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий у порядку ст. 89 КК України, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, що свідчить про його осудність, за місцем проживання характеризується задовільно, скарг від жителів села ОСОБА_6 на нього до Володьководівицького старостату, тобто за місцем проживання, не надходило, суд уважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

За висновком Ніжинського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, викладеним у досудовій доповіді щодо ОСОБА_4 , виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе.

На підставі вищевикладеного, суд робить висновок, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому уважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд переконаний, що саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, а також принципам гуманності, справедливості й не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Процесуальними витратами у кримінальному провадженні є витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1135,92 грн, які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1135 (однієї тисячі ста тридцяти п`яти) грн 92 коп.

Речовий доказ: бензопилу марки «Forte» моделі «Industry line fgs 59-20», - залишити в користуванні власника ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_7