Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/5269/22
Провадження № 1-кп/553/448/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 28.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

16.04.2009 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців;

26.08.2011 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.190, ч.2 ст.186, ст.ст. 70,71КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

10.10.2016 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.307, ч.1 ст. 71 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі, звільненого 20.05.2020 за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення, зберігання на перевезення наркотичного засобу без мети збуту, 27.09.2022 точного часу не встановлено, перебуваючи неподалік ставка у селищі Михайлівка Лозівського району Харківської області, побачив та зірвав листя з куща рослини - коноплі, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб. Після чого, зірване листя переніс до сараю, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де його висушив та подрібнив, тобто незаконно виготовив наркотичний засіб та почав незаконно зберігати.

У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання та перевезення наркотичного засобу, не маючи на меті його збут, 28.09.2022 помістив в коробку червоного кольору від мобільного телефону, придбаний та виготовлений ним наркотичний засіб рослинного походження, темно-зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, усвідомлюючи протиправність своїх дій, поклав вищезазначену коробку з наркотичним засобом до пакету, який знаходився при ньому.

28.09.2022 приблизно о 06 годині 30 хвилин ОСОБА_4 виїхав на автобусі з селища Михайлівка Лозівського району Харківської області до міста Первомайського Лозівського району Харківської області, звідки на електропоїзді направився у місто Харків. Прибувши на залізничний вокзал міста Харкова, останній спустився на платформу станції «Південний вокзал» КП «Харківський метрополітен», звідки на електропоїзді направився до станції метро «Академіка Барабашова» КП «Харківський метрополітен».

Цього ж дня, приблизно об 11 годині 40 хвилин перебуваючи на станції метро «Академіка Барабашова» КП «Харківський метрополітен», розташованої за адресою: місто Харків, вулиця Амурська, 2-М ОСОБА_4 було зупинено працівником поліції та під час огляду місця події, в період часу з 13 год. 16 хв. до 13 год. 40 хв. у нього виявлено та вилучено коробку червоного кольору з-під мобільного телефону, всередині якої містилась речовина рослинного походження, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якою заборонено - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 13,92 грам.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що неподалік ставка у селищі Михайлівка Лозівського району Харківської області, побачив та зірвав листя з куща рослини - коноплі, після чого, зірване листя переніс до сараю, де його висушив та подрібнив, потім 28.09.2022 перевіз його та у м. Харкові його зупинили працівники поліції. Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі, об`єм вилученої наркотичної речовини не заперечував, у вчиненому розкаявся.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисного кримінального правопорушення. Його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, оскільки він незаконно придбав, виготовив, зберігав та перевіз наркотичний засіб без мети збуту.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відносяться до кримінальних проступків, всі обставини у справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно непрацевлаштований, неодружений, має постійне місце проживання, займається підробітками, мешкає разом із вітчимом, під спостереженням лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, за складеною у відношенні обвинуваченого досудовою доповіддю йому визначено дуже високий ризик вчинення повторного злочину та високий ризик небезпеки для суспільства.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч. 1 ст.309 КК України у виді обмеження волі.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.

Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, засадам гуманності і справедливості.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженої особи без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке віднесене до кримінальних проступків, відсутність тяжких наслідків і ставлення обвинуваченого до вчиненого, беручи до уваги позицію прокурора, який вважав можливим призначити обвинуваченому покарання з випробуванням, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не пред`являвся.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді 02 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом дворічного строку випробування не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 4530,48 грн.

Скасувати арешт на майно, накладений за ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 30.09.2022.

Речові докази у справі: коробку червоного кольору з-під мобільного телефону з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 13,92 г, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП в метрополітені - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Полтави.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1