Справа № 524/2310/24
Провадження № 1-кп/524/379/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

учасники судового провадження (до суду не викликались на підставі ч.2 ст.381 КПК України)

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000712 від 29.07.2023року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільна Терешківка, Кременчуцького району, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області (справа № 3717/2008) від 14.08.2008 року , ОСОБА_5 зобов?язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.08.2008 року і до досягнення дитиною повноліття, та відповідно до рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.06.2014 року (справа № 524/4553/14-ц) про зменшення розміру коштів, стягнутих з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.08.2008 року (справа № 2-3717/2008) за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про стягнення коштів на утримання дитини, з 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду, злісно ухилявся від його виконання, не сплачуючи аліменти з квітня 2021 року по теперішній час.

Так, у порушення ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, а батьки зобов?язані утримувати дітей до їх повноліття та забезпечувати інтереси дітей, маючи змогу отримувати стабільний заробіток та сплачувати аліменти, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров?я, ОСОБА_5 умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , а саме: маючи епізодичний офіційний дохід (у період часу з III по IV квартал 2021 року), встановлені судом виплати не здійснював; про зміну місця роботи державного виконавця не повідомляв, на обліку у Кременчуцькому міському центрі зайнятості не перебував та у подальшому тривалий час офіційно не працевлаштовувався, мав періодичні підробітки, однак приховував свої доходи, допомоги на утримання дитини не надавав.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призвели до виникнення заборгованості за період часу з квітня 2021 року по лютий 2024 року у розмірі 150 016,22 грн., що сукупно перевищує суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Вищезазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та, як встановлено судом, не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.(а.с.14).

На аркуші справи 15 мається заява обвинуваченого ОСОБА_5 , в якій він просить суд застосувати до нього покарання у вигляді громадських робіт.

Потерпілою ОСОБА_6 надано письмову заяву, в якій остання погодилась з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодилась з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.(а.с. 10).

З огляду на те, що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 в обвинувальному акті виклала своє клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні на підставі ч.1 ст.302 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1ст.164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання`зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлені.

Таким чином, беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, виходячи з вказаної в ст.50 КК України мети, принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, характеру вчинених ним дій та їх небезпечності, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покаранняу виді громадських робіт на строк 90 ( дев`яносто) годин, так як він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Призначення такого покарання суд вважає відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Процесуальні витрати по справі - відсутні .

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.302, 368,369 , 370,374 , 381-382 КПК України , суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 90 (дев`яносто) годин.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з отримання копії судового рішення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 4 статті 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_11