Єдиний унікальний номер справи 185/3190/24
Провадження № 1-кп/185/718/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Павлограді угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000326, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 29.03.2024 року надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України разом з угодою про визнання винуватості.

В підготовче судове засідання з`явився прокурор, потерпіла, захисник, обвинуваченого доставлено до суду.

В підготовчому судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про затвердження укладеної між обвинуваченим та прокурором угоди про визнання винуватості від 28 травня 2024 року, та призначення узгодженого сторонами угоди покарання - за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;за ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, та відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2023 року та 26.12.2023 року і остаточно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Обвинувачений просив застосувати положення ст.69 КК України при затверджені угоди.

Потерпіла в судовому засіданні заперечувала проти затвердження угоди, не бажає, щоб обвинуваченому було призначене запропоноване покарання.

Захисник після спілкування з обвинуваченим поклався на думку останнього.

Вивчивши зміст угоди про визнання винуватості, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, потерпілої, зіставивши зміст угоди з обвинувальним актом, даними щодо особи обвинуваченого та вимогами КПК та КК України, суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, необхідно відмовити за наступних підстав:

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

В такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Як зазначено в угоді обвинувачений та прокурор досягли згоди щодо визначення покарання за інкриміновані кримінальні правопорушення із застосуванням ч.1 ст.70 та ст.71 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці в кримінальному провадженні, де є потерпілою ОСОБА_5 , яка під час розгляду угоди згоди на призначення такого покарання не надала, заперечувала проти цього. Сам обвинувачений ОСОБА_3 просив на застосуванні ст.69 КК України при призначенні узгодженого сторонами покарання, тобто призначенні більш м`якого покарання, що визначено сторонами угоди. В сукупності вказані обставини свідчать про відсутність як згоди обвинуваченого на призначення запропонованого в угоді про визнання винуватості покарання та відсутності добровільності з боку останнього, так і про відсутність згоди потерпілої на укладення угоди, що суперечить вимогам КПК України.

Отже, укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим не відповідає вимогам кримінального процесуального закону щодо умов укладення угоди в кримінальному провадженні за наявності потерпілого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 474 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1