Справа № 449/59/24
Перемишлянський районний суд Львівської області
УХВАЛА

06.03.2024 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни кримінальне провадження №0000050 від 08.08.2023 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПОЛЬ ЛЛС» (79005, Львівська область, м.Львів, вул.Івана Франка, буд.23/41, ), в посадові обов`язки якого входить планування, здійснення та координація всіх видів діяльності підприємства, організація виробничо- господарської діяльності підприємства, маючи умисел на самовільне зайняття земельних ділянок, з метою їх самовільного використання, діючи всупереч вимогам статей 60, 61 Земельного Кодексу України, ст. ст. 79, 88 Водного кодексу України, відповідно до яких прибережна захисна смуга для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею 3 га, становить 25 м (при крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється, тобто становить не менше 50 м) у невстановлений слідством час, на весні 2023 року надав вказівку працівникам підприємства здійснити оранку земельних ділянок, частина яких перебуває в оренді підприємства та розташовані за межами с.Вілявче, Бібрської ТГ, Львівського району, Львівської області, та в подальшому посів сільськогосподарської культури «соя». вийшовши за межі вказаних земельних ділянок, чим самовільно зайняв земельні ділянки водного фонду, шляхом їх розорювання та посіву сільськогосподарської культури «соя», в охоронюваній зоні прибережної захисної смуги річки Любсшка, які межують із земельними ділянками, крутизна схилу берега якої становить більше трьох градусів та яка відноситься до категорії малих річок та розташована в межах Бібрської ТГ, Львівського району, Львівської області, загальною площею 2,344 га, чим згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок в межах прибережної захисної смуги річки Любешка, завдав шкоди на суму 22 668,65 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_4 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі зміною обстановки та закриття відносно нього кримінального провадження. Клопотання обгрунтовано тим, що даний злочин відноситься до нетяжких злочинів; раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався - вчинив вперше нетяжкий злочин; під час досудового розслідування він повністю відшкодував завдану шкоду заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки; ТзОВ «Агрополь ЛЛС» звільнило самовільно зайнятті земельні ділянки та привело їх в попередній стан .

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із зміною обстановки, з підстав, викладених у клопотанні.

Представник потерпілого підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, пояснив, що дійсно було звільнено земельні ділянки та приведено їх в попередній стан ТзОВ «Агрополь ЛЛС», жодних притензій до ОСОБА_4 він немає.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до задоволення клопотання про закриття кримінального провадження.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельних ділянок, вчиненому щодо земель в охоронних зонах.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Відповідно до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості.

Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 02.07.2020 р. (справа № 613/1202/17), необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що актом обстеження земельної ділянки комунальної власності в с. Вілявче від 09.01.2024 року, комісією в результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка загальною площею 2,344 га в охоронній зоні річки Любешка, яка межує із земельними ділянками сільськогосподарського призначення, що перебувають а оренді ТзОВ «Агрополь ЛЛС», приведена у відповідність згідно вимог чинного законодавства шляхом забезпечення вільного доступу та звільнена від посіві с/г культур, ознаки самозахоплення відсутні.

Крім цього судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував завдану заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, що підтверджується квитанцією про оплату №120, якою ОСОБА_4 сплатив 22 668,65 грн.

Згідно довідок лікарні, вимоги УІАЗ ГУМВС України у Львівській області, копії паспорта, встановлено, що ОСОБА_4 на стаціонарному і амбулаторному лікуванні не перебуває, до криимінальної відповідальності не притягався.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив нетяжкий злочин, з моменту вчинення інкримінованого злочину не вчинив нового кримінального правопорушення, шкоду добровільно відшкодовано, звільнено та приведено самовільно захоплені земельні ділянки в попередній стан.

Вищевстановлені обставини суд вважає такими, що свідчать про те, що після вчинення криміналного правопорушення, обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

З огляду на викладене, в даному випадку наявні передбачені статтею 48 КК України підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.197-1 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання сторони захисту, та вважає за необхідне його задовольнити і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із зміною обстановки, та закрити відносно нього кримінальне провадження.

Керуючись ст. 48 КК України, ст. ст. 284, 286, 314, 369, 371 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

ОСОБА_4 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, на підставі ст. 48 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського Апеляційного суду, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1