Справа № 487/4251/24
Провадження № 1-кп/487/624/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000484 від 17.03.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

встановив:

Кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Миколаєва.

Обвинувальний акт складено у відповідності до ст.291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження не заперечували проти призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

На розгляді в Заводському районного суду міста Миколаєва знаходиться кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000064 від 07.03.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, подане раніше до канцелярії суду, щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Крім того, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити нові злочини, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює їх застосування до обвинуваченого.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 звертав увагу суду на недоведеність прокурором ризиків, які б могли слугувати підставою для продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилаючись на те, що обвинувачений фактично примирився з потерпілим, про що є відповідна розписка останнього, раніше не судимий, має сталі соціальні зв`язки та зареєстроване місце проживання, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 20.03.2024 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При цьому, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

У § 74 рішення ЄСПЛ «Мамедова проти Росії» («Mamedova V. Russia») № 7064/05 від 01.07.2006 р., Страсбурзький суд зауважив: «Перевіряючи законність і обґрунтованість продовження тримання під вартою, ...суди незмінно посилалися на тяжкість обвинувачень як на головний чинник ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини..., проте продовження строку тримання під вартою не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі».

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, раніше не судимий, а також беручи до уваги позицію потерпілого щодо примирення з обвинуваченим, суд приходить до переконання про можливість зміни обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу.

Керуючись ст. 314-316,177,181,183,331 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження №0000484 від 17.03.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України прийняти до провадження.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 15 травня 2024 року о 11.00 годин.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва на домашній арешт.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово залишати місце проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-утримуватися від спілкування з потерпілими в даному кримінальному провадженні;

-цілодобово без дозволу суду не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Запобіжний захід домашній арешт встановлюється до 13.07.2024 року.

Обов`язки по контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на працівників МРУП ГУНП в Миколаївській області.

Копію ухвали направити до СІЗО м. Миколаєва, МРУПГУНП в Миколаївській області для відома та виконання.

ОСОБА_4 доставити до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 . та звільнити його з під варти.

Ухвала в частині вирішення питання щодо запобіжного заходу може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 14.05.2024 року о 16:00 год.

Суддя ОСОБА_1