ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1-114/2009 Номер провадження 11-кп/814/397/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 25 травня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кармелава Каунаського району Литовської Республіки, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, засудженої вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 21 грудня 2009 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 11 березня 2010 року, за ч.1 ст.367 КК України на 3 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з контролем за дотриманням безпеки праці строком на 2 роки, із звільненням від покарання на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України,

відмовлено в задоволенні її заяви про перегляд вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 21 грудня 2009 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що в заяві засудженої не наведено обставин, які є нововиявленими та могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду і заявнику під час судового розгляду.

При цьому, посилання ОСОБА_8 на обставини, які вона вважає нововиявленими, були предметом розгляду в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій та знайшли своє відображення у відповідних процесуальних документах.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий розгляд її заяви в суді першої інстанції.

При цьому вважає, що в ухвалі суду викладені обставини, які не відповідають дійсності.

Стверджує, що під час постановлення оскаржуваного вироку та його перегляду в судах апеляційної та касаційної інстанцій не було враховано, що печатка відділу освіти виконкому Чугуївської міської ради змінена у березні 2006 року, а тому не могла посвідчувати наказ №257, який видано у 2004 році.

Наголошує, що під час судового розгляду досліджена лише копія наказу №257 від 07 червня 2004 року, яка не містила підпису керівника установи, а також її підпису про ознайомлення з ним. До того ж, відомості про такий наказ не внесено до її трудової книжки.

Вказує, що цим наказом створено службу охорони праці, однак не внесено до штатного розпису посаду керівника такої служби.

Зауважує, що її не переводили та не приймали на посаду керівника служби охорони праці.

Зазначає, що під час судового розгляду залишено поза увагою, що вона виконувала функції та посадові обов`язки, покладені відділом освіти виконавчого комітету Чугуївської міської ради та не була посадовою особою навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Гімназії №5 Чугуївської міської ради», оскільки це різні юридичні особи.

Вважає, що під час ухвалення вироку здійснено підміну понять, а саме: в кабінеті «слюсарні майстерні» не було такого робочого місця як «механічна майстерня» з фрезерним верстатом інв. №104900095. При цьому зазначила, що відсутні розпорядження голови виконкому міської ради про створення та діяльність кабінету «слюсарні майстерні», а також відсутні картки балансової належності верстатів, а тому вони не можуть бути шкільним обладнанням.

Вказує, що в акті на майстерню гімназії №5 відсутня схема розташування станків.

Стверджує, що органом досудового розслідування визначено неправильне коло винних осіб, оскільки в шкільних навчальних майстернях за виконання правил техніки безпеки, виробничої санітарії і за охорону життя та здоров`я учнів відповідальність несуть директор та вчителі.

Наголошує, що акт прийому готовності гімназії №5 до 2005-2006 навчального року містить розбіжності щодо складу комісії, яка приймала участь у його затвердженні (у вступній частині зазначено ОСОБА_9 , який відсутній у переліку осіб, які підписали його, а ОСОБА_10 міститься у переліку осіб, які його підписали, але відсутній у вступній частині вказаного акта). Також зауважує, що вказаний акт підписало лише двоє осіб.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги засудженої, дослідивши докази, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 21 грудня 2009 року ОСОБА_8 визнана винуватою та засуджена за ч.2 ст.367, ст.75 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчою діяльністю, на строк 3 роки із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 березня 2010 року вказаний вирок суду змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_8 з ч.2 ст.367 на ч.1 ст.367 КК України та засуджено її на 3 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з контролем за дотриманням безпеки праці строком на 2 роки, із звільненням від покарання на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 17 червня 2010 року засудженій відмовлено у витребуванні справи для перегляду в касаційному порядку з огляду на відсутність підстав для задоволення її касаційної скарги.

31 липня 2018 року ОСОБА_8 звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області із заявою про перегляд вироку цього суду від 21 грудня 2009 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою від 31 серпня 2018 року суд повернув їй подану заяву, проте це рішення скасовано ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року.

08 травня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області знову повернув ОСОБА_8 її заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, але і це рішення скасовано Харківським апеляційним судом ухвалою від 05 грудня 2019 року з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

25 травня 2021 року оскаржуваним рішенням суд залишив без задоволення заяву засудженої про перегляд вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 21 грудня 2009 року за нововиявленими обставинами.

При цьому, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що місцевий суд перевірив заяву ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав до задоволення заяви і належним чином мотивував своє рішення.

Відповідно до ч.1 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються:

штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як вбачається з матеріалів справи, обставини, на які посилається ОСОБА_8 , були відомі на момент розгляду справи в суді першої інстанції та були предметом розгляду апеляційного суду.

Зокрема, як судом першої, так і судом апеляційної інстанції досліджено перелік відповідних нормативно-правових актів, що регламентують діяльність служби з охорони праці відповідних установ, а також підстави та порядок створення такої служби у відділі освіти виконавчого комітету Чугуївської міської ради.

Крім того, встановлено факт перебування ОСОБА_8 у складі вказаної служби згідно з наказом №257 від 07 червня 2004 року та її належність до категорії службової особи з огляду на наявність у неї організаційно-розпорядчих повноважень, зокрема, керувати безпечною організацією праці та навчання, наявності права надавати обов`язкові до виконання розпорядження відносно безпечної організації праці та навчання та контролювати виконання своїх приписів.

Також під час розгляду справи стосовно ОСОБА_8 встановлено факт розповсюдження компетенції спеціаліста з охорони праці міського відділу освіти на підлеглі цьому відділу навчальні заклади та з`ясовано, що до її посадових обов`язків входила перевірка дотримання техніки безпеки в майстернях шкіл, а також контроль за охороною праці та пожежною безпекою в головних кабінетах шкіл, майстернях та спортивних залах. Наведені обставини, що були встановлені судами першої та апеляційної інстанції, підтверджені і Верховним Судом України, який в ухвалі від 17 червня 2010 року зазначив, що висновок суду про винуватість засудженої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, що були належно оцінені судом.

При цьому, суд касаційної інстанції врахував як показання допитаних раніше свідків у кримінальному провадженні, так і письмові докази, що узгоджуються із зазначеними показаннями та підтверджують наявність у ОСОБА_8 , як інженера з охорони праці та техніки безпеки, обов`язку здійснювати належний контроль за забезпеченням охорони праці та техніки безпеки в школах.

У зв`язку з наведеними обставинами суд касаційної інстанції дійшов до висновку про те, що діям засудженої надано правильну юридичну оцінку. Доводи апеляційної скарги засудженої про наявність ознак фальсифікації даних, що містяться у наказі №257 від 07 червня 2004 року, в даному випадку є необґрунтованими, оскільки за змістом закону (ч.1 ст.459 КПК України) такі нововиявлені обставини, як штучне створення або підроблення доказів, повинні бути установлені вироком суду, а при неможливості його постановлення матеріалами розслідування.

Проте засудженою у свої заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами таких даних не наведено та під час перегляду оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку до апеляційного суду не надано.

Крім того, ОСОБА_8 також не наведено тих обставин, які б могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Прохаючи скасувати ухвалу суду і призначити новий судовий розгляд своєї заяви, засуджена не навела жодної з передбачених ст.415 КПК України підстав для призначення нового судового розгляду. Не встановлено таких обставин і колегією суддів.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в заяві засудженої ОСОБА_8 , зводяться до її незгоди із вироком суду, що відповідно до вищевказаного не є підставою для перегляду вироку відносно неї за нововиявленими обставинами.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення та призначення нового розгляду заяви ОСОБА_8 , а тому її апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 25 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4