У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000142 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 червня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Магдебург, Німеччина, громадянин України, українця, не одруженого, працюючого державним реєстратором відділу цифрового розвитку Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

встановив:

24 квітня 2024 року прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні №0000142 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 відповідно до наказу №31-к від 01.02.2021 р. керівника апарату Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області призначений на посаду державного реєстратора відділу цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації та організації діяльності надання адміністративних послуг Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області а являється особою, наділеною повноваженнями державного реєстратора.

ОСОБА_4 зловживаючи своїми повноваженнями державного реєстратора вчинив протиправні дії з використанням наданих йому повноважень, у зв`язку зі здійсненням професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

Зокрема, 20.10.2020, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності №42061442, поданої ОСОБА_8 , державним реєстратором ОСОБА_4 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2020 №54743843, на підставі якого відкрито розділ №204 у Державному реєстрі прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0044, та проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_8 (номер запису 38814959).

Державним реєстратором ОСОБА_4 отримано відомості з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0044 від 20.10.2020 №23911414. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.07.2008, ОСОБА_8 набув право власності на дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами :01:000:0006 та :01:000:0007, загальною площею 1,262 га (0,9699 га та 0,2921 га).

Разом з тим у відомостях з ДЗК №23911414 зазначена ділянка з кадастровим номером :01:000:0044, прощею 0,9699 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з чим неможливо встановити, що ОСОБА_8 набуто право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0044 на підставі наданого державному реєстратору ОСОБА_4 договору.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що підставою для відмови у державній реєстрації прав є подання документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в держаній реєстрації прав відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У подальшому, земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0044 площею 0,9699 га, цільове призначення якої «для ведення особистого селянського господарства, згідно з відомостями Державного земельного кадастру на підставі заяви гр. ОСОБА_8 від 13.01.2021, технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, складеної ФОП ОСОБА_9 було сформовано земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0048 площею 0,5223 га, :01:000:0049 площею 0,197 га, :10:001:0170 площею 0,2506 га.

Так, ОСОБА_4 , будучи державним реєстратором Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, зловживаючи своїми повноваженнями, в порушення вимог законодавства, на підставі документів, що не давали змоги набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, перебуваючи в службовому приміщенні Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Берегове, вулиця Мукачівська, будинок 6, за допомогою власного захищеного носія інформації (ключа) 29.03.2021 року о 09 год 47 хв прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №57334919, відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0048 площею 0,5223 га за цільовим призначенням «03.08 Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування», де право власності набув ОСОБА_8 , вартість якої відповідно до висновку судової оціночно-земельної експертизи №СЕ-19/107-23/12665-ОЗ від 21.02.2024 складає 1 125 765,00 грн (один мільйон сто двадцять п`ять тисяч сімсот шістдесят п`ять гривень).

Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи свої незаконні дії, керуючись єдиним умислом, перебуваючи в службовому приміщенні Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою власного захищеного носія інформації (ключа) 29.03.2021 року о 10 год 15 хв прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №57335642, відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0170 площею 0,2506 га за цільовим призначенням «11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості», де право власності набув ОСОБА_8 , вартість якої відповідно до висновку судової оціночно-земельної експертизи №СЕ-19/107-23/12664-ОЗ від 20.02.2024 складає 326 832,00 грн (триста двадцять шість тисяч вісімсот тридцять дві гривні).

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свої незаконні дії, керуючись єдиним умислом, перебуваючи в службовому приміщенні Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Берегове, вулиця Мукачівська, будинок 6, за допомогою власного захищеного носія інформації (ключа) 29.03.2021 року о 10 год 41 хв прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №57337302, відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0049 площею 0,197 га за цільовим призначенням «01.03 Для ведення особистого селянського господарства», де право власності набув ОСОБА_8 , вартість якої відповідно до висновку судової оціночно-земельної експертизи №СЕ-19/107-23/12663-ОЗ від 14.02.2024 складає 13 888,50 грн (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят вісім гривень п`ятдесят копійок).

В результаті зловживання ОСОБА_4 своїми повноваженнями державного реєстратора спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам Берегівській міській раді на загальну суму вартістю 1 466 485,5 грн (один мільйон чотириста шістдесят шість тисяч чотириста вісімдесят п`ять гривень п`ятдесят копійок), що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто спричинило тяжкі наслідки.

01.03.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Магдебург, Німеччина, мешканцю АДРЕСА_3 , українцю, громадянину України, раніше не судимому, державному реєстратору відділу цифрового розвитку Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині підтверджується:

- технічною документацією щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0002 площею 14,2139 га від 27.06.2020 р. складена ФОП ОСОБА_9 ;

- технічною документацією щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0044 площею 0,9699 га від 13.01.2021 р. складена ФОП ОСОБА_9 ;

- договором купівлі-продажу земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0006 та :01:000:0007 від 22.07.2008 р.;

- протоколами оглядів місця події (земельних ділянок з кадастровим номером :10:001:0170, :01:000:0048, :01:000:0049) від 26.01.2024 р.;

- висновками судового експерта оціночно-земельних експертиз (№СЕ-19/107/-23/12665-ОЗ від 21.02.2024, №СЕ-19/107-23/12664-ОЗ від 20.02.2024, №СЕ-19/107-23/12663-ОЗ від 14.02.2024;

- висновком камеральної перевірки Міністерства юстиції України;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

22 березня 2024 згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. вечора по 07 год. 00 хв. ранку наступного дня строком до 29 квітня 2024 року та було покладено наступні обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_4 , у визначений в ухвалі час, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- утриматись від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі наявності.

Разом з тим, у сторони обвинувачення, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Окрім того, із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті, що також потребує певного часу.

Крім того, не відкриття стороні захисту всіх матеріалів кримінального провадження на яких ґрунтується підозри, в порядку ст. 290 КПК є підставою для визнання таких доказів недопустимими (Постанова ВСУ від 16.03.2017 № 5-364кс16).

Провести вказані слідчі дії у двохмісячний строк не видалось за можливе у зв`язку з великим обсягом проведених слідчих дій, значною кількістю їх та тривалістю виконання, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Разом з цим, сторона обвинувачення зазначає,що не втратили своєї актуальності ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, що встановлені стороною обвинувачення та судом під час обрання відповідного запобіжного заходу та які виправдовують необхідність обрання ОСОБА_4 , саме такого запобіжного заходу.

З метою досягнення дієвості даного кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_4 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а не продовження такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила таке задовольнити з наведених у ньому підстав.

Захисник зазначив, що відсутні підстави застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважає, що процесуальна поведінка ОСОБА_4 є належною, тому просив у задоволенні клопотання відмовити.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені першою ст.177 КПК.

01 березня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Магдебург, Німеччина, мешканцю АДРЕСА_3 , українцю, громадянину України, раніше не судимому, державному реєстратору відділу цифрового розвитку Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

24 квітня 2024 року постановою першого заступника керівника Закарпатької обласної прокуратури ОСОБА_10 строк досудового розслідування продовжено до 31 травня 2024 року.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується комплексом зібраних у провадженні доказів, зокрема:

- технічною документацією щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0002 площею 14,2139 га від 27.06.2020 р. складена ФОП ОСОБА_9 ;

- технічною документацією щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0044 площею 0,9699 га від 13.01.2021 р. складена ФОП ОСОБА_9 ;

- договором купівлі-продажу земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0006 та :01:000:0007 від 22.07.2008 р.;

- протоколами оглядів місця події (земельних ділянок з кадастровим номером :10:001:0170, :01:000:0048, :01:000:0049) від 26.01.2024 р.;

- висновками судового експерта оціночно-земельних експертиз (№СЕ-19/107/-23/12665-ОЗ від 21.02.2024, №СЕ-19/107-23/12664-ОЗ від 20.02.2024, №СЕ-19/107-23/12663-ОЗ від 14.02.2024;

- висновком камеральної перевірки Міністерства юстиції України;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що домашній арешт вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 104). Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Разом з цим, не втратили своєї актуальності ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував той факт, що ризики, які встановлені слідчим суддею при застосуванні вказаного запобіжного заходу 22 березня 2024 року не зменшились.

На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей та загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22.00 год. по 06.00 год. ранку наступного дня, без застосування електронних засобів контролю слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22.00 год. вечора по 07.00 год. ранку наступного дня в межах строку досудового розслідування до 31 травня 2024 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_4 , у визначений в ухвалі час, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи;

-прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- утриматись від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про перебування під домашнім арештом та строк дії обов`язків встановити до 31 травня 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у вказаному кримінальному провадженні та процесуального прокурора.

Копію ухвали для виконанням передати до органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали було проголошено 30 квітня 2024 року о 09 год. 30 хв..

Слідчий суддя ОСОБА_1