Справа № 199/3857/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, яке внесеного 16.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000629, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

який не одружений, не працює, не має на утриманні дітей та/або непрацездатних осіб,

фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

судимий:

-14.11.2018 р. вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-27.10.2021 р. вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 23.12.2022 р.

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим клопотанням під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

1.підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років та тяжкість покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду;

2.слідством потребують встановленню всі обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , є необхідність призначення судових експертиз та є підстави вважати, що ОСОБА_4 у випадку обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може знищити, сховати або спотворити будь-який із можливих речових доказів у кримінальному провадженні;

3.підозрюваний, знаходячись на свободі, може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про них та місце їх мешкання, а також може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, оскільки не працює, не має джерела доходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник просив обрати домашній арешт, заборонив підозрюваному залишати житло з 21.00 год. до 06:00 год. ранку, оскільки підозрюваний має місце проживання та виконуватиме ухвалу; на переконання захисника, підозра є необґрунтованою.

Підозрюваний просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням піл вартою.

Як встановлено слідчим суддею на підставі матеріалів кримінального провадження, копії яких долучені до клопотання, 16.05.2024 р. о 16 год. 50 хвил. ОСОБА_4 прямував по пр-ту Слобожанському у м. Дніпрі, коли біля буд. №89 побачив раніше незнайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав при собі сумку чорного кольору, одягнену через плече. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_4 о 16 год. 50 хвил., перебуваючи біля входу в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись позаду ОСОБА_7 , в безпосередній близькості до останнього, обома руками шляхом ривка зірвав сумку чорного кольору з плеча потерпілого, в якій знаходились грошові кошти в сумі 560 грн., дві банківські карти «Ощадбанк» та одна банківська карта «КредитДніпро», мобільний телефон «Samsung» моделі А50 з сім картою НОМЕР_1 в чохлі-книжці, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальний збиток.

17.05.2024 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч. 1 ст.186 КК України кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 29 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Аналіз приписів зазначених статей кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що лише за наявності обґрунтованої підозри та ризиків можливо застосування запобіжного заходу.

Правила оцінки доказів передбачені ст. 94 КПК України: слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На підтвердження доводів, зазначених у клопотанні, слідчим, окрім витягу з ЄРДР, надані наступні письмові докази (у копіях):

1.заява потерпілого ОСОБА_7 від 16.05.2024 р.;

2.протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , від 16.05.2024 р.;

3.протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2024 р. потерпілому ОСОБА_7 ;

4.протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.05.2024 р.;

5.протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2024 р. свідку ОСОБА_8 ;

6.протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.05.2024 р.;

7.протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.05.2024 р.;

8.протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.05.2024 р.

З приводу наявності обґрунтованої підозри, обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Такі факти та інформація існують, що встановлено слідчим суддею на підставі доказів обставин, на які слідчий посилається та долучений до клопотання.

Щодо іншої підстави застосування запобіжного заходу - ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, то наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків слідчим доведена.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, слідчий суддя згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється (від 7 до 10 років позбавлення волі);

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою працездатного віку, відсутні документально підтверджені відомості про наявність у підозрюваного тяжких невиліковних хвороб;

4) відсутність доказів про міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання;

5) відсутність у підозрюваного місця роботи;

6) майновий стан підозрюваного, який не має значних статків;

7) наявність судимості у підозрюваного;

8) відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

10) наявність майнової шкоди тощо.

Тримання особи під вартою є настільки серйозним заходом, що його застосування є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі, заходи було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати тримання відповідної особи під вартою.

Це означає, що відповідність позбавлення свободи національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин (див., наприклад, рішення у справах «Вітольд Літва проти Польщі» (Witold Litwa v. Poland), заява № 26629/95, п. 78, ECHR 2000-III, та «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], заява № 36760/06, п. 143, ECHR 2012) п. 93 рішення ЄСПЛ у справі «Заіченко проти України (№2)».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За конкретних обставин даної справи застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, встановлених при розгляді даного клопотання, є недостатнім; відтак, потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права особи підозрюванго, про який йдеться у клопотанні слідчого, підтриманого в повному обсязі в суді прокурором.

Доводи захисника не спростовують висновків слідчого судді, які наведені вище.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Випадки, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, в даній справі відсутні.

Щодо розміру застави.

За ст. 182 КПК України (ч. 1 та ч. 2) застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Слідчий суддя керується приписами ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, за якими розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах … щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення по справі «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року, в якому суд зазначив: «п.78 Гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена, враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням встановлених слідчим суддею відомостей про особу підозрюваного, його майновий стан, тяжкість інкримінованого злочину, слідчий суддя вважає, що застава у визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Застава визначається в розмірі в розмірі 70 (сімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 грн. (3028 х 70).

Керуючись ч. 3 ст. 26, ст. 94, ч. 1 та ч. 2 ст. 110, п. 9 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132, п. 5 ч. 1 та ч. 4 ст. 176, ст.ст. 177, 178, ч.ч. 1 4, п. 2 ч. 5 ст. 182, п. 5 ч. 2 ст. 183, ч. 4 ст. 183, ст.ст. 186, 193, ч. 1 та ч. 4 ст. 196, ч. 1 ст. 197, ст. 203 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, яке внесене 16.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000629, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у кримінальному провадженні №0000629 підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України кримінального правопорушення, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з під варти у разі внесення застави в розмірі 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. з покладенням на нього обов`язків протягом строку дії даної ухвали:

- не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за визначеною останніми періодичністю.

Попередити ОСОБА_4 , що в разі внесення застави та невиконання таких обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали до 23.00 год. 15.07.2024 р.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала набирає чинності негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1