Справа №463/4374/24
Провадження №1-кс/463/3895/24
У Х В А Л А

20 травня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо нерозгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 02 травня 2024 року про визнання ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000409 від 28.08.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо нерозгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 02 травня 2024 року про визнання ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000409 від 28.08.2021 року.

Скарга обґрунтована тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Львові здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000409 від 28.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Провадження зареєстроване за заявою заступника міністра юстиції України ОСОБА_5 щодо жорстокого поводження працівників Сокальської виправної колонії № 47 та військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 із засудженими, яке відбулось 27.03.2012 року. Адвокат ОСОБА_3 , є представником ОСОБА_4 на підставі договору про надання правової допомоги.

02.05.2024 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові з клопотанням про залучення до провадження ОСОБА_4 як потерпілої особи, оскільки предметом досудового розслідування є факт побиття засудженого працівниками установи виконання покарань в 2012 році, що призвело до майже повної сліпоти ОСОБА_4 (факт побиття засудженого підтверджується рішенням ЄСПЛ у справі Старенький та інші проти України» від 24.06.2021 року, де ОСОБА_4 є одним із заявників).

06.05.2024 року адвокатом було отримано лист ТУ ДБР, розташованого в м. Львові за підписом слідчого ОСОБА_6 , в якому було зазначено, що рішення щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим буде прийнято після проведення певних слідчих і процесуальних дій у відповідний час і місце, і в порядку вимог ст. 55 КПК України.

Адвокат даний лист незаконним, а бездіяльність слідчих ТУ ДБР, розташованого в м. Львові щодо не розгляду клопотання про залучення ОСОБА_4 потерпілим протиправною у зв`язку з наступним.

Слідчий, уповноважений здійснювати досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000409 від 28.08.2021 року, був зобов`язаний винести постанову про задоволення або відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим.

Натомість слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Львові не було виконано свого обов`язку. Лист ТУ ДБР, розташованого у м. Львові від 06.05.2024 року не може вважатися процесуальним рішенням слідчого за результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 . Більше того, досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000409 здійснюється з 2021 року, тобто майже три роки. За три роки досудового розслідування слідчі були зобов`язані провести всі необхідні слідчі дії для встановлення необхідних фактів. Оскільки в інакшому випадку, враховуючи майже три роки досудового розслідування та відповідь слідчого від 06.05.2024 року щодо необхідності здійснення ще якихось слідчих дій, можна зробити висновок, що орган досудового розслідування не застосовує всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, порушуючи свій обов`язок, передбачений п. 5 ч. 3 ст. 38 КПК України. Своєю бездіяльністю слідчі ТУ ДБР, розташованого у м. Львові перешкоджають реалізації прав ОСОБА_4 як потерпілої особи.

Таким чином, на думку адвоката, слідчими уповноваженими здійснювати досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000409 від 28.08.2021 року, було вчинено протиправну бездіяльність, яка полягає у не розгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 про залучення ОСОБА_4 потерпілою особою. З урахуванням наведеного, просить: визнати протиправною бездіяльність осіб слідчих ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, що уповноважені здійснювати досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000409 від 28.08.2021 року, яка полягає у не розгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 представника ОСОБА_4 про залучення ОСОБА_4 до провадження як потерпілої особи від 02.05.2024 року. Зобов`язати слідчих ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, що уповноважені здійснювати досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000409 від 28.08.2021 року, розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 представника ОСОБА_4 про залучення ОСОБА_4 до провадження як потерпілої особи від 02.05.2024 року та винести постанову за результатом розгляду.

Адвокат ОСОБА_3 до судового засідання подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримує, просить задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином. Слідчим подано до суду клопотання адвоката та відповідь на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне провадження № 0000409 від 28.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

В межах даного кримінального провадження адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подано клопотання від 30.04.2024 року про залучення ОСОБА_4 до провадження в якості потерпілої особи: видати пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого.

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Льовові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_7 своїм листом від 06.05.2024 року фактично відмовив в задоволенні клопотання, з підстав того, що остаточне рішення щодо визнання його потерпілим буде прийнято після проведення певних слідчих і процесуальних дій у відповідний час і місце, і в порядку вимог ст. 55.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Крім цього, відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Слід розмежовувати засоби захисту у разі: (1) рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, викладеної у постанові вона оскаржується у порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України; (2) неотримання відповіді від слідчого оскаржується як бездіяльність у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України; (3) отримання відповіді слідчого у не передбаченій законом формі (лист замість постанови) оскаржується як бездіяльність у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Тобто, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч.2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, а не інші процесуальні документи, що дає заявнику, у разі не згоди з таким рішенням, право на його оскарження.

Згідно ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

При таких обставинах, скарга підлягає задоволенню з покладанням на слідчого обов`язку розглянути по суті зазначене клопотання від 02.05.2024 року, з прийняттям законного та обґрунтованого процесуального рішення та повідомлення адвоката про прийняте рішення, у встановлений КПК України строк та спосіб.

Що стосується прохальної частини скарги визнати протиправну бездіяльність слідчого, то слід зазначити, що ст. 307 КПК України не передбачає такого рішення слідчого судді за результатами розгляду скарги, тому в задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись статтями 220, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задоволити частково.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Льовові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 28.08.2021 року розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 30.04.2024 року, з прийняттям законного та обґрунтованого процесуального рішення та повідомити адвоката ОСОБА_3 про прийняте рішення, у встановлений КПК України строк та спосіб.

Врешті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1