Справа № 303/3371/24
Ряд стат звіту 18, 238
В И Р О К

09 травня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Мукачеві,

?угоду про визнання винуватості, укладені сторонами, у кримінальному провадженні №0000279, внесеному до ЄРДР від 20 лютого 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та

?угоду про визнання винуватості, укладені сторонами, у кримінальному провадженні №0000279, внесеному до ЄРДР від 20 лютого 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який має на утриманні та вихованні одну малолітню дитину, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5

сторони захисту - обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

- захисника - адвоката ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

У С Т А Н О В И В:

16 квітня 2024 року до Мукачівського міськрайонного суду для розгляду по суті надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України, з угодою про визнання винуватості ОСОБА_3 від 12.04.2024 року, угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 від 12.04.2024 року.

Угода про визнання винуватості досягнута між прокурором Мукачівської окружної прокуратури, ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого 12 квітня 2024 року, тобто до скерування обвинувального акту до суду.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується: в тому, що 20.02.2024 близько 14:00 год., він за попередньою змовою з ОСОБА_4 та двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження (надалі Особа 1 та 2), знаходячись у громадському місці - на вулиці, біля будинку АДРЕСА_2 , біля магазину «АБС», діючи умисно, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, а також те, що вчинювані ними дії відбуваються у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи існуючими правилами та нормами поведінки в суспільстві, використовуючи нікчемний привід, затіяли сварку з потерпілим ОСОБА_7 , в ході якої висловлювали на його адресу ненормативну лексику, після чого Особа 1 підбігла до потерпілого та умисно, своєю ногою завдав потерпілому ОСОБА_7 один удар в область грудей, від якого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю.

В цей час ОСОБА_4 підбіг до потерпілого, який в цей час знаходився на землі, та під час того як той намагався піднятися, ОСОБА_4 , умисно, своєю правою ногою наніс потерпілому один удар в область грудей.

Далі не звертаючи уваги на випадкового перехожого, який намагався припинити хуліганські дії з боку Особи 1 та ОСОБА_4 , з метою демонстрації переваги, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого, та умисно своєю лівою рукою затиснутою в кулак завдав йому один удар в область носу, від якого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю, у результаті чого відповідно до висновку судово-медичної експертизи №84/2024 від 11.04.2024 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді перелому кісток носа, уламкового перелому передньої стінки гайморової пазухи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості згідно п.2.2.2." Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день.

В подальшому до потерпілого підбіг ОСОБА_3 і Особа 1 та, разом з ОСОБА_4 і Особа 2, продовжуючи свої хуліганські дії, нехтуючи існуючими правилами та нормами поведінки в суспільстві, руками, діючи умисно, затиснутими в кулак, та ногами продовжили наносити удари потерпілому ОСОБА_7 область голови та тулуба, у результаті чого спричинили йому тілесні ушкодження, у вигляді параорбітальної гематоми, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №84/2024 від 11.04.2024 відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5." Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що не потягли за собою, короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності та забійних ран тім`яної ділянки голови, струсу головного мозку, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п.2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень , як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше як 21 день.

Таким, чином ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадянського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Угода про визнання винуватості досягнута між прокурором Мукачівської окружної прокуратури, ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого 12 квітня 2024 року, тобто до скерування обвинувального акту до суду.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується: в тому, що 20.02.2024 близько 14:00 год., він за попередньою змовою з ОСОБА_3 та двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження (надалі Особа 1 та 2), знаходячись у громадському місці - на вулиці, біля будинку АДРЕСА_2 , біля магазину «АБС», діючи умисно, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, а також те, що вчинювані ними дії відбуваються у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи існуючими правилами та нормами поведінки в суспільстві, використовуючи нікчемний привід, затіяли сварку з потерпілим ОСОБА_7 , в ході якої висловлювали на його адресу ненормативну лексику, після чого Особа 1 підбігла до потерпілого та умисно, своєю ногою завдав потерпілому ОСОБА_7 один удар в область грудей, від якого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю.

В цей час ОСОБА_4 підбіг до потерпілого, який в цей час знаходився на землі, та під час того як той намагався піднятися, ОСОБА_4 , умисно, своєю правою ногою наніс потерпілому один удар в область грудей.

Далі не звертаючи уваги на випадкового перехожого, який намагався припинити хуліганські дії з боку Особи 1 та ОСОБА_4 , з метою демонстрації переваги, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого, та умисно своєю лівою рукою затиснутою в кулак завдав йому один удар в область носу, від якого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю, у результаті чого відповідно до висновку судово-медичної експертизи №84/2024 від 11.04.2024 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді перелому кісток носа, уламкового перелому передньої стінки гайморової пазухи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості згідно п.2.2.2." Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день.

В подальшому до потерпілого підбіг ОСОБА_3 і Особа 1 та, разом з ОСОБА_4 і Особа 2, продовжуючи свої хуліганські дії, нехтуючи існуючими правилами та нормами поведінки в суспільстві, руками, діючи умисно, затиснутими в кулак, та ногами продовжили наносити удари потерпілому ОСОБА_7 область голови та тулуба, у результаті чого спричинили йому тілесні ушкодження, у вигляді параорбітальної гематоми, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи №84/2024 від 11.04.2024 відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5." Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності та забійних ран тім`яної ділянки голови, струсу головного мозку, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п.2.3.3 "Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень , як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше як 21 день.

Таким, чином ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадянського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Крім цього, ОСОБА_4 , 20.02.2024 близько 14:00 год. знаходячись в громадському місці - на вулиці, біля будинку АДРЕСА_2 , біля магазину «АБС», під час вчинення хуліганських дії, маючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження та завдання фізичного болю, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , та умисно своєю лівою рукою затиснутою в кулак завдав йому один удар в область носу, від якого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю, у результаті чого відповідно до висновку судово-медичної експертизи №84/2024 від 11.04.2024 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді перелому кісток носа, уламкового перелому передньої стінки гайморової пазухи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості згідно п.2.2.2." Правил судовомедичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день.

Таким, чином ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений, ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.296 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, та показав, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставин, вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадянського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. У вчиненому щиро кається та просить суворо його не карати.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості, із зазначенням сторін, формулюванням обвинувачення та його правової кваліфікації, із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини. ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.296 КК України за вказаних обставин. Між обвинуваченим у присутності захисника та прокурором в угоді досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 за ч.2 ст.296 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, із застосуванням ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода підписана підозрюваним, його захисником та прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого просить затвердити угоду про визнання винуватості та призначити його підзахисному узгоджене сторонами покарання із застосуванням мінімального іспитового строку.

Прокурор у судовому засіданні просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та повідомив, що потерпілий надав згоду прокурору на укладення з обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання з`явився, проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим не заперечує.

Обвинувачений, ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, та показав, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставин, вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадянського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_7 . У вчиненому щиро кається та просить суворо його не карати.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості, із зазначенням сторін, формулюванням обвинувачення та його правової кваліфікації, із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини. ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України за вказаних обставин. Між обвинуваченим у присутності захисника та прокурором в угоді досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 за ч.2 ст.296 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки і 4 (чотири) місяці, за ч.1 ст.122 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки, та із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, призначення кінцеве покарання шляхом поглинання більш тяжкого покарання менш тяжкого, строком 3 (три) роки і 4 (чотири) місяці позбавлення волі. Із застосуванням ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода підписана підозрюваним, його захисником та прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого просить затвердити угоду про визнання винуватості та призначити його підзахисному узгоджене сторонами покарання із застосуванням мінімального іспитового строку.

Прокурор у судовому засіданні просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та повідомив, що потерпілий надав згоду прокурору на укладення з обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання з`явився, проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим не заперечує.

Заслухавши учасників судового провадження, які беруть участь у судовому засіданні, вивчивши зміст угоди про визнання винуватості, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з положеннями п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент, після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні судом встановлено, що зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Угода про визнання винуватості, укладалася за участі захисника, відповідно до вимог ст. 52 КПК України.

Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди судом, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадянського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, який відповідно до приписів ст.12 КК України є нетяжким злочином, а відтак підпадає під дію ч.4 ст. 469 КПК України.

Узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості міра покарання установлена ОСОБА_3 в межах санкції ч.2 ст.296 КК України, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та з урахуванням особи обвинуваченого.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених: ч.2 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадянського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, який відповідно до приписів ст.12 КК України є нетяжким злочином; та ч.1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, який відповідно до приписів ст.12 КК України є нетяжким злочином, а відтак підпадають під дію ч.4 ст. 469 КПК України.

Узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості міра покарання установлена ОСОБА_4 в межах санкцій ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України, відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та з урахуванням особи обвинуваченого.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлені.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника, повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч.2 ст.50 КК України мета кримінального покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, в межах санкції ч.2 ст.296 КК України, із застосуванням іспитового строку (ст.75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника, повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч.2 ст.50 КК України мета кримінального покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, в межах санкції ч.2 ст.296 КК України та ч.1 ст.122 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України. Із застосуванням іспитового строку (ст.75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись: п.1 ч.3 ст.314, ст. 372 - 374, 474, 475, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

*Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Мукачівської окружної прокуратури, ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000279, внесеному ЄРДР 20 лютого 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.296 КК України, укладену за письмовою згодою потерпілого та в присутності захисника 12 квітня 2024 року.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.296 КК України, призначивши йому узгоджену сторонами угоди міру покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не застосовано.

*Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Мукачівської окружної прокуратури, ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000279, внесеному ЄРДР 20 лютого 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України, укладену за письмовою згодою потерпілого та в присутності захисника 12 квітня 2024 року.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, призначивши узгоджену сторонами угоди міру покарання:

- за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 4 (чотири) місяці;

- за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 4 (чотири) місяці.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не застосовано.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст.394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, у відповідності до ст. 476 КПК України, потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику, потерпілим та прокурору.

Копія повного тексту вироку, вручається учасникам судового провадження, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).

Головуючий ОСОБА_8