Справа № 458/1241/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження

сторона обвинувачення:

начальник Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ,

сторона яка подала клопотання заступник начальника відділення поліції начальник СВ відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_4 ,

сторона захисту:

підозрювана особа ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Турка Львівської області клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_4 , погоджене начальником Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2023 року №0000072 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваної особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, місце реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , працездатний не працює, освіта професійно-технічна, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, військовозобов`язаний, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий опис провадження і суть питання, що вирішується ухвалою.

Згідно вимог ст.ст.127,129 Конституції України правосуддя здійснюють професійні судді і судочинство провадиться суддею одноособово.

Згідно ч.1 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється професійним суддею одноособово. Суддя для розгляду конкретного кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

У відповідності до вимог ч.3 ст.35 КПК України визначено суддю для розгляду кримінального провадження, оскільки відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 26.03.2024 року справу було передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Клопотання розглядається за ініціативою слідчого, погоджене прокурором.

Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що у провадженні СВ ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000072 від 28.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 грудня 2023 року, приблизно о 22 год 35 хв, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2108» чорного кольору з державними номерними знаками НОМЕР_1 ТС та рухаючись по автодорозі загального користування обласного значення 0141903 сполученням Бориня - Мохнате, а саме проїжджаючи ділянку вказаної дороги в межах села Верхнє Висоцьке, по вул. Івана Франка поблизу будинку №78 Самбірського району Львівської області, будучи зобов`язаним у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України (надалі Правил), затверджених постановою Кабінету міністрів України» №1306 від 10.10.2001 (з подальшими змінами та доповненнями) знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, враховувати під час вибору швидкості сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.10 в частині визначення термінів «безпечна швидкість» - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися; окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу, іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку; «недостатня видимість» - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м. в сутінках, в умовах туману, дощу снігопаду, тощо; Розділу 2 п. 2.1 підпункт «а» (водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії), п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... підпункт «б» -бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), підпункт «д» - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); п.2.9. а) (водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння); Розділу 12 п.12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км./год.), технічні вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Розділу 34 Правил, які виразилися в тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка керує транспортним засобом, не отримавши водійських прав на керування транспортним засобом жодної категорії, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, грубо порушуючи правила дорожнього руху та рухаючись в межах населеного пункту - села Верхнє Висоцьке Самбірського району Львівської області, значно перевищуючи дозволену швидкість руху в межах населеного пункту, маючи можливість продовжувати рух транспортним засобом в межах правої смуги в напрямку його руху, на ділянці автодороги, де нанесено горизонтальну дорожню розмітку, передбачену п.1.1 (вузька суцільна лінія) Розділу 34 Правил, порушуючи правила обгону, виїхав на зустрічну смугу руху, де вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який нерухомо стояв на проїзній частині дороги.

Після чого, водій ОСОБА_5 , порушуючи вимоги Розділу 2 п.2.10 а), б), в), г), д), е) Правил дорожнього руху України (у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілого до закладу охорони здоров`я; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди) Правил дорожнього руху України, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, залишивши потерпілого без надання домедичної допомоги, не викликавши йому бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги та не повідомивши в правоохоронні органи про факт виникнення дорожньо-транспортної пригоди за його участю та не вживши жодних заходів для збереження слідів дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення водієм транспортного засобу - ОСОБА_5 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням її наслідків.

Внаслідок грубого порушення водієм транспортного засобу - ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, пішохід - ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів правих ребер з ушкодженням легень, скупченням повітря та крові в грудних порожнинах тіла; ушкодження капсули і тканин печінки з кровотечею в черевну порожнину тіла; закритого поперечно-відламкового перелому правої ліктьової кістки; відкритого перелому кісток правої гомілки, які утворилися від дії тупих предметів, одночасно або у швидкій послідовності одне за одним і відносяться: травма, грудей живота і правої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, перелом правої ліктьової кістки - до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286-1 КК України.

Крім цього, водій механічного транспортного засобу - ОСОБА_5 , 27 грудня 2023 року, приблизно о 22 год 35 хв, на автодорозі загального користування обласного значення 0141903 сполученням Бориня -Мохнате, а саме на ділянці вказаної дороги в межах АДРЕСА_1 , будучи безпосередньо причетним до травмування пасажира ОСОБА_6 , який в момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди знаходився на зустрічній смузі проїзної частини автодороги та котрий внаслідок отриманих травм, які згідно висновку судово-медичної експертизи, були небезпечними для життя в момент їх заподіяння, знаходився у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, порушуючи вимоги Розділу 2 п.2.10 Правил дорожнього руху України, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, завідомо залишивши потерпілого ОСОБА_6 , якого ОСОБА_5 сам поставив у небезпечний для життя безпорадний стан, без надання першої медичної допомоги та не викликавши йому бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги. Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, яку той, хто залишив без допомоги сам поставив у небезпечний для життя стан, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.135 Кримінального кодексу України. У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не одружений, тимчасово не працює, раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не є інвалідом та котрий не має на утримані жодних осіб. 22.03.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

Із протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він повністю визнає свою вину та щиро розкаюється за вчинене.

В діях ОСОБА_5 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, за яке передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років, а також наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, за яке передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до двох років.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що:

наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється;

вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього даного запобіжного заходу;

відсутність у підозрюваного власної сім`ї, будь-яких утриманців, місця навчання, чи інших міцних соціальних зав`язків, які спонукали б його залишатися по місцю свого постійного проживання;

відсутність у підозрюваного будь-якого місця роботи, а отже законного джерела доходу, тому у випадку не обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, або продовжувати вчиняти інші злочини, зокрема матеріального характеру для задоволення своїх побутових потреб;

негативна репутація підозрюваного, а також негативна характеристика підозрюваного по місцю його проживання, отримана від представників органів місцевого самоврядування, згідно якої останній схильний до вживання алкогольних напоїв та керування несправними транспортними засобами, важко піддається роз`яснювальній роботі, що в сукупності не дозволяє застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт;

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 10.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних злочинів, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

У ході досудового розслідування даного кримінального провадження виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, а саме застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

В своєму клопотанні слідчий зазначає, що виключно єдиною метою застосування саме такого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України

Позиції сторін кримінального провадження.

При розгляді клопотання суд вжив заходи до повідомлення сторін кримінального провадження, а також осіб, які зазначені в ухвалі в дозволений і в передбачений законом порядок шляхом скерування судового виклику.

В судовому засіданні сторона обвинувачення начальник Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 зазначив, що підозра є достатньою та належним чином обґрунтована, також зазначив, що є наявна обґрунтована підозра у вчиненні саме ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення, підтримав клопотання, просив таке клопотання задовольнити, обрати запобіжний захід в межах досудового розслідування, тобто до 22.05.2024 року.

Заступник начальника відділення поліції начальник СВ відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_4 , в судовому засіданні додатково зазначив, що є наявна обґрунтована підозра у вчиненні саме ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення, просив таке клопотання задовольнити, обрати запобіжний захід в межах досудового розслідування, тобто до 22.05.2024 року.

В судовому засіданні підозрювана особа ОСОБА_5 не заперечив проти задоволення клопотання, бере на себе зобов`язання виконувати процесуальні вимоги.

Дослідивши матеріали клопотання у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, із посиланням на докази.

Слідчим відділенням СВ ВП №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР 28.12.2023 року за №0000072 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України. В підтвердження сторона обвинувачення надала витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

22.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України. Згідно з повідомленням про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 21 год 30 хв, що 27 грудня 2023 року, приблизно о 22 год 35 хв, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2108» чорного кольору з державними номерними знаками НОМЕР_1 ТС та рухаючись по автодорозі загального користування обласного значення 0141903 сполученням Бориня - Мохнате, а саме проїжджаючи ділянку вказаної дороги в межах села Верхнє Висоцьке, по вул. Івана Франка поблизу будинку №78 Самбірського району Львівської області, будучи зобов`язаним у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України (надалі Правил), затверджених постановою Кабінету міністрів України» №1306 від 10.10.2001 (з подальшими змінами та доповненнями) знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, враховувати під час вибору швидкості сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці .. дорожнього руху, грубо порушив вимоги Розділу 1 п.1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку ЧИ ; перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п.1.10 в частині визначення термінів «безпечна швидкість» - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися; окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу, іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку; «недостатня видимість» - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м. в сутінках, в умовах туману, дощу снігопаду, тощо; Розділу 2 п.2.1 підпункт «а» (водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії), п.2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... підпункт «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), підпункт «д» - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); п.2.9. а) (водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння); Розділу 12 п.12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км./год.), технічні вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Розділу 34 Правил, які виразилися в тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка керує транспортним засобом, не отримавши водійських прав на керування транспортним засобом жодної категорії, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, грубо порушуючи правила дорожнього руху та рухаючись в межах населеного пункту - села Верхнє Висоцьке Самбірського району Львівської області, значно перевищуючи дозволену швидкість руху в межах населеного пункту, маючи можливість продовжувати рух транспортним засобом в межах правої смуги в напрямку його руху, на ділянці автодороги, де нанесено горизонтальну дорожню розмітку, передбачену п.1.1 (вузька суцільна лінія) Розділу 34 Правил, порушуючи правила обгону, виїхав на зустрічну смугу руху, де вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який нерухомо стояв на проїзній частині дороги. Після чого, водій ОСОБА_5 , порушуючи вимоги Розділу 2 п.2.10 а), б), в), г), д), е) Правил дорожнього руху України (у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичої допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілого до закладу охорони здоров`я; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди) Правил дорожнього руху України, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, залишивши потерпілого без надання домедичної допомоги, не викликавши йому бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги та не повідомивши в правоохоронні органи про факт виникнення дорожньо-транспортної пригоди за його участю та не вживши жодних заходів для збереження слідів дорожньо-транспортної пригоди.

Крім цього, водій механічного транспортного засобу - ОСОБА_5 , 27 грудня 2023 року, приблизно о 22 год 35 хв, на автодорозі загального користування обласного значення 0141903 сполученням Бориня -Мохнате, а саме на ділянці вказаної дороги в межах АДРЕСА_1 , будучи безпосередньо причетним до травмування пасажира ОСОБА_6 , який в момент виникнення дорожньо-транспортно/пригоди знаходився на зустрічній смузі проїзної частини автодороги та котрий внаслідок отриманих травм, які згідно висновку судово-медичної експертизи, були небезпечними для життя в момент їх заподіяння, знаходився у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, порушуючи вимоги Розділу 2 п.2.10 Правил дорожнього руху України, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, завідомо залишивши потерпілого ОСОБА_6 , якого ОСОБА_5 сам поставив у небезпечний для життя безпорадний стан, без надання першої медичної допомоги та не викликавши йому бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги.

В підтвердження сторона обвинувачення надала повідомлення про підозру від 22.03.2024 року.

Підозра обґрунтовується вагомими доказами здобутими у ході досудового розслідування, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.12.2023; протоколом огляду місця події від 28.12.2023 (місця виявлення та вилучення автомобіля), з якого встановлено, що автомобіль марки ВАЗ-2108 чорного кольору 1989 року випуску з реєстраційним номером НОМЕР_1 ТС, який згідно свідчень очевидців, вчинив вказану ДТП, виявлено захованим у кущах в урочищі «Кривочка» на березі річки «Стрий» в межах АДРЕСА_1 , а саме в місці, яке розташоване за наступними GPS-координатами 48920337,23.07.6417 та знаходиться на відстані приблизно 1,5-2,0 км. від місця виникнення ДТП; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, складеним черговим лікарем КНП Турківської міської ради «Турківська ЦМЛ» від 28.12.2023, згідно якого ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,6 проміле); висновком судової токсикологічної експертизи №43/2023-т проведеної від 10.01.2024, з якого встановлено, що в крові ОСОБА_5 виявлено етиловий спирт в кількості 2,79 проміле; висновком судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №СЕ-19/114-24/184-ІТ проведеної від 19.01.2024, з якого встановлено, що робоча ОСОБА_7 система та система рульового управління досліджуваного автомобіля марки ВАЗ-2108 з реєстраційним номером НОМЕР_1 ТС знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією, система зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля знаходиться у несправному стані по причині руйнування лівого переднього покажчика повороту та виявлені її несправності могли виникнути в результаті ДТП; висновком судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» №СЕ-19/114-24/3225-ІТ проведеної від 29.02.2024 року, з якого встановлено, що наїзд автомобіля марки ВАЗ-2108 з реєстраційним номером НОМЕР_1 ТС на пішохода відбувся на смузі руху до смт. Бориня, на ділянці, що передує розташуванню невеликих фрагментів лако-фарбового покриття чорного кольору. Вказаний автомобіль контактував своєю передньою лівою частиною з групою відносно м`яких (тіло людини) предметів і відносне пересування цих предметів проходило в напрямку спереду до заду відносно повздовжньої осі автомобіля; показаннями потерпілого ОСОБА_6 , з яких встановлено, що 27.12.2023 він йшов до дому зі своїм товаришем - ОСОБА_8 , котрий проводжав дівчину ОСОБА_9 до її дому. Приблизно о 22:35 год ОСОБА_6 стояв на краю проїзної частини автодороги в АДРЕСА_1 на зустрічній смузі по напрямку руху до с. Мохнате та чекав на свого товариша, який на правому узбіччі дороги розмовляв з дівчиною. На той час була нічна пора доби, вказана ділянка дороги не освітлювалася. ОСОБА_6 був одягнутий в одежу темних тонів, однак на кишенях куртки мав світло-сірі полоски, які виділяли його в темноті. В один момент він раптово відчув сильний удар автомобіля та втратив свідомість, інших обставин виникнення ДТП не пам`ятає; висновком судово-медичної експертизи №022/2024 проведеної від 21.03.2024, з якого встановлено, що в ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів правих ребер з ушкодженням легень, скупченням повітря та крові в грудних порожнинах тіла; ушкодження капсули і тканин печінки з кровотечею в черевну порожнину тіла; закритого поперечно-відламкового перелому правої ліктьової кістки; відкритого перелому кісток правої гомілки, які утворилися від дії тупих предметів, одночасно або у швидкій послідовності одне за одним і відносяться: травма, грудей живота і правої гомілки відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, перелом правої ліктьової кістки - до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , неповнолітніх свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , які повідомили, що ОСОБА_5 купив вказаний автомобіль за декілька днів до моменту виникнення ДТП та їздив на ньому не отримавши водійські права жодної категорії. 27.12.2023 о обідню пору доби ОСОБА_5 вживав алкогольні напої, перебуваючи разом зі своїм товаришем ОСОБА_11 в гостях в будинку ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо свого автомобіля. Цього ж дня, приблизно о 20:30 год ОСОБА_5 , керуючи своїм автомобілем разом із ОСОБА_11 приїхали в бар, розташований в с. Верхнє Висоцьке Самбірського району, власником якого є ОСОБА_16 , де вони зустріли своїх неповнолітніх товаришів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , разом з якими вони сиділи четверо за столиком в барі та розпивали алкогольні напої в кількості приблизно 1,0 літри, що тривали приблизно до 22:30 год Після чого, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо свого автомобіля та вони четверо поїхали прокататися і мали намір їхати до дівчат. Приблизно о 22:25 год, проїжджаючи ділянку автодороги по АДРЕСА_1 і рухаючись в напрямку с. Мохнате на швидкості приблизно від 70-90 км./год., водій ОСОБА_5 розпочав виконання маневру обгону попутного автомобіля, у зв`язку з чим, перетнувши суцільну осьову лінію горизонтальної дорожньої розмітки, виїхав на зустрічну смугу руху, на ділянці дороги, яка не освітлюється в нічну пору доби та проявивши неуважність до дорожньої обстановки, вчинив наїзд на нерухомо стоячого на лівому краю проїзної частини дороги пішохода. До моменту виникнення ДТП неповнолітні ОСОБА_13 , ОСОБА_14 просили ОСОБА_5 їхати повільніше, але він проігнорував їх. Безпосередньо перед моментом виникнення ДТП, пасажири ОСОБА_13 , ОСОБА_14 крикнули до водія ОСОБА_5 , що попереду людина та просили, щоб він гальмував, але він встиг належним чином відреагував та навіть не подав звукового сигналу і не загальмував. Після наїзду на пішохода, водій ОСОБА_5 не зупинився, не надав потерпілому жодної домедичної допомоги, не викликав бригаду ШМД, в нікого з пасажирів не просив мобільний телефон, щоб викликати медиків та не зменшуючи швидкість руху, керованого ним автомобіля, умисно втік з місця пригоди, рухаючись в напрямку с. Мохнате та проїхавши приблизно 1,5 км., ОСОБА_5 висади всіх своїх пасажирів і поїхав в сторону річки; протоколами слідчих експериментів, проведених в умовах, максимально наближених до тих, які існували на момент виникнення ДТП із потерпілим ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_11 та водієм ОСОБА_5 , під час яких вони розповіли про обставини, які передували виникненню ДТП та показали механізм розвитку даної пригоди. Під час проведення слідчих експериментів були проведені заміри необхідних параметрів та отримані результати були надані в якості вихідних даних для проведення відповідної судової інженерно-транспортної експертизи; висновком №СЕ-19/114-23/3226-ІТ судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-.транспортних пригод» проведеної від 01.03.2024 встановлено, що в даній ситуації водій ОСОБА_5 повинен був керуватися технічними вимогами п.12.4 та вимогами горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34 Правил дорожнього руху України. Дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.12.4 та вимогами горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України та і вказана невідповідність перебуває у причинному зв`язку з настанням даної пригоди.

25.03.2024 року ОСОБА_5 було вручено письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників провадження, постановляє ухвалу з наступних підстав і мотивів, з врахуванням положень закону.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду суворим винятком. При цьому сама лише тяжкість вчиненого злочину є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" N 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного; 8) наявність судимостей у підозрюваного; 9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5)не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9)носити електронний засіб контролю.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваній особі запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутого обвинувачення, що свідчить про суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, дає суду достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_5 може чинити тиск на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі переховуватися від суду та продовжити протиправну діяльність.

Заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, не зменшилися і виправдовують заходи забезпечення кримінального провадження у виді обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 , оскільки за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, що дає достатні підстави вважати про реальність таких ризиків з боку підозрюваної особи.

Стосовно згаданого ризику переховуватися від суду суд керується практикою ЄСПЛ, де у справах «Лабіта проти Італії» та «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Обираючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого правопорушення.

При розгляді питання про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 . судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування (" ОСОБА_17 проти Молдови" § 58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти ("Ідалов проти Росії", "Гарицьки проти Польщі", "Храїді проти Німеччини", "Ілійков проти Болгарії"), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин ("Сельчук проти Туреччини", "Мацнеттер проти Австрії").

Надаючи оцінку можливості переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що він з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

У справі "Ілійков проти Болгарії" N 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Існує ризик зазначений у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, переховування ОСОБА_5 від суду. Вказаний ризик ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 усвідомлює суворість покарання, що загрожує за вчинене кримінальне правопорушення у разі визнання винною, та намагатиметься уникнути шляхом умисної зміни свого місця проживання та подальшого переховування. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не навчається, його соціальні зв`язки за місцем мешкання надто слабкі для запобігання настанню вказаного ризику.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про достатність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 , оскільки така особа підозрюється у вчиненні злочину, який згідно вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років. Крім того, ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Фактичні обставини кримінального провадження, питання наявності чи відсутності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення вирішуються на іншій стадії кримінального процесу - у судовому провадженні під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Так як судом встановлено наявність, наданими прокурором доказами, обставини, які свідчать про наявність всіх трьох обставин, передбачених п.п.1 ч.1 ст.194 КПК України, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , необхідність накладення яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання.

Керуючись ст.ст.23,110,331,1913-194,196-197,369-372,376,392,395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_4 , погоджене начальником Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2023 року №0000072 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваної особи ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 2 (двох) місяців, але не більше ніж строк досудового розслідування до 22.05.2024 року.

Строк дії ухвали судді про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 2 (двох) місяців та починається з моменту застосування, тобто з дня постановлення ухвали та до 22.05.2024 року.

Покласти на підозрювану особу ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

не відлучатися із Самбірського району Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання та роботи;

утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , неповнолітніми свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 ;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням вказаного запобіжного заходу покласти на заступника начальника відділення поліції начальника СВ відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурорів Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області, які входить в склад призначеної групи прокурорів.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити в електронному вигляді на електронну адресу Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області, та всім учасникам судового провадження для відома, виконання та організації виконання.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Ухвала оголошена 26.03.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1