УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 641/4244/18

провадження № 51-3061 впс 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання представника потерпілих - адвоката ОСОБА_4 про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000963 (справа № 641/4244/18), за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання представника потерпілих про направлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з Ленінського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова.

Клопотання мотивоване тим, що усі учасники цього кримінального провадження проживають у м. Харкові та області, а тому з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження вказані матеріали просить направити до Ленінського районного суду м. Харкова. Зазначає про наявність сукупності обставин, які ускладнюють розгляд кримінального провадження у Ленінському районному суді м. Полтави, як то територіальна віддаленість цього суду від м. Харкова, значні фінансові витрати на дорогу, проблеми із прибуттям учасників до місцевого суду в м. Полтаву для дачі показань, можливі проблеми при здійсненні дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції через відключення електроенергії. Також представник потерпілих посилається на розпорядження Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65, відповідно до якого відновлено територіальну підсудність судових справЛенінськогорайонного суду м. Харкова.

Учасники судового провадження були належним чином повідомлені про день і час розгляду клопотання, проте в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Перевіривши наведені у клопотанні доводи та вивчивши матеріали провадження, керуючись положеннями ст. 34 КПК України, колегія суддів вважає, що клопотання представника потерпілих не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Разом із цим, абзацом 6 вищезазначеної статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів із дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

З наявних у Суду матеріалів вбачається, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надійшов до Ленінського районного суду м. Полтави на підставі Розпорядження Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану».

Надалі розпорядженням Голови Верховного Суду № 65 від 17 листопада 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області», з 23 листопада 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ленінського районного суду м. Харкова, при цьому у розпорядженні зазначено, що судам, у тому числі Ленінськомурайонному суду м. Полтави, необхідно забезпечити розгляд справ, які до 22 листопада 2022 року включно надійшли на розгляд цим судам відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10 березня 2022 року № 4/0/9-22.

Як убачається з інформації, наданої Ленінським районним судом м. Полтави, у провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , по якому судовий розгляд не розпочався.

Насамперед колегія суддів Верховного Суду зауважує, що абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК України передбачено, зокрема, що з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження воно може бути передано на розгляд іншого суду (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків. З викладеного убачається, що для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, як винятковий випадок, ураховується лише місце проживання свідків, потерпілих та обвинуваченого.

З огляду на зазначене, місце проживання захисників, представників потерпілих та місцезнаходження органу прокуратури не відноситься до обставин, які можуть бути визнані винятковими для направлення кримінального провадження до іншого суду в розумінні ст. 34 КПК України.

Також колегія суддів враховує, що сам факт відновлення територіальної підсудності судових справ Ленінського районного суду м. Харкова, з огляду на положення ст. 34 КПК України, не є підставою для передачі кримінального провадження до цього суду.

Щодо доводів представника потерпілих про наявність виняткових обставин колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.

З наявних у суді касаційної інстанції матеріалів убачається, що обвинувачений ОСОБА_7 утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», обвинувачений ОСОБА_5 проживає в Холодногірському районі м. Харкова, що відноситься до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова. Крім того, усі десять потерпілих ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ), п`ятеро свідків ( ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ) проживають у різних районах м. Харкова та Харківської області, які знаходяться поза межами територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова.

Крім того, з визначених ч. 1 ст. 336 КПК України підстав, судом може бути ухвалено рішення про здійснення дистанційного судового провадження.

Отже клопотання не містить належного обґрунтування, що більшість учасників у цьому провадженні проживає на території, яка відноситься до юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова, тобто наявності обставин, що є винятковими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення клопотання представника потерпілих про направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з Ленінського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст. 34 КПК України, Суд

постановив:

Клопотання представника потерпілих - адвоката ОСОБА_4 про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000963 (справа № 641/4244/18), за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України, з Ленінського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3