Справа № 204/8133/22
Провадження № 1кп/204/261/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000439 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні нікого не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2014 року у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, ОСОБА_5 звернувся із заявою до Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, про призначення страхових виплат у зв`язку з нещасним випадком на виробництві взятий на облік як внутрішньо переміщена особа.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та згідно постанов Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області № 0402/21260/1260/29/22 від 10 квітня 2020 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначена щомісячна страхова виплата, яка пов`язана з професійним захворюванням на виробництві у розмірі 5781,73 грн. та постанови № 0402/51260/1260/23 від 31 березня 2021 року про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати, відповідно до частини другої статті 37, щомісячна страхова виплата в розмірі 6417,72 грн.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у червні 2022 року, уповноважені особи Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України звернулись до правоохоронних органів із заявою про те, що їм стало відомо про шахрайське заволодіння невстановленими особами державними грошовими коштами, призначеними на соціальні виплати ОСОБА_5 .

Так, відповідно до інформації Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 27 вересня 2022 року за № 2357/05.1-42, встановлено, що станом на 26 вересня 2022 року актових записів цивільного стану, складених стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Дніпропетровській області не виявлено.

Разом з тим, відповідно до листа Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 19 квітня 2021 року за № 78/3/32-824, під час опрацювання інформації щодо внутрішньо переміщених осіб, які померли на тимчасово окупованій території Луганській області, встановлено факт смерті ОСОБА_5 , який отримував страхові виплати, як внутрішньо переміщена особа. Дата смерті 18 серпня 2020 року.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи у дружніх відносинах із ОСОБА_5 , неодноразово на прохання останнього у зв`язку із обмеженою можливістю рухового апарату, а також здійсненням допомоги останньому, як внутрішньо переміщеній особі, здійснював зняття грошових коштів у банкоматах АТ «ОщадБАНК» в місті Дніпро, достовірно знаючи, що вказані грошові кошти, ОСОБА_5 отримував внаслідок страхових виплат у зв`язку з нещасним випадком на підприємстві, як внутрішньо переміщена особа.

В подальшому, реалізовуючи свій кримінальний-протиправний умисел, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи обізнаним про смерть ОСОБА_5 , який виїхав на тимчасово окуповану територію до Луганської області та те, що останній у зв`язку із смертю втратив право на отримання страхових виплат, достовірно знаючи про те, що на банківський рахунок ОСОБА_5

№ НОМЕР_1 надходять страхові виплати, використовуючи при цьому карту АТ «ОщадБанк», номер якої в ході проведення досудового розслідування встановити не надалося за можливе, незаконно заволодів грошовими коштами, належними Дніпровському відділенню управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Дінпропетрвоській області, які останнє перераховувало на банківський рахунок ОСОБА_5 в АТ «ОщадБанк» на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 а саме: 01 вересня 2020 року Дніпровським відділенням на особистий рахунок в АТ «Ощадбанк» ОСОБА_5 перераховано щомісячна страхова виплата за серпень 2020 року в сумі 5781,73 грн. (в т.ч. 3357,13 грн. - сума за дні життя померлого (18 днів) + 2424,60 грн. - сума після смерті потерпілого);

01 жовтня 2020 року перераховано за повний місяць вересень 2020 року в сумі 5781,73 грн.; 02 листопада 2020 року перераховано за повний місяць жовтень 2020 року в сумі 5781,73 грн.; 02 грудня 2020 року перераховано за повний місяць листопад 2020 року в сумі 5781,73 грн.; 04 січня 2021 року перераховано за повний місяць грудень 2021 року в сумі 5781,73 грн.; 02 лютого 2021 року перераховано за повний місяць січень 2021 року в сумі 5781,73 грн.; 02 березня 2021 року перераховано за повний місяць лютий 2021 року в сумі 5781,73 грн.; 05 квітня 2021 року перераховано за повний місяць березень 2021 року в сумі 6417,72 грн. Всього за період з серпня 2020 року по березень 2021 року Дніпровським відділенням перерахована сума 46889,83 грн.

Листом заступника начальника управління з роздрібного бізнесу АТ «Ощадбанк» ОСОБА_6 від 22 червня 2021 року № 103.14-16/1-1093/40716/2021-ОЗ/Вих повернуто кошти до Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області в межах залишку на особовому рахунку ОСОБА_5 в розмірі 12199,45 грн.

В подальшому, 23 квітня 2021 року в період часу з 16 години 07 хвилин по 16 годину 14 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_3 , маючи у своєму розпорядженні банківську картку ОСОБА_5 та знаючи пін-код до неї, через банкомат

АТ « Ощадбанк», що знаходиться по вулиці Титова, буд. 17 м. Дніпро, провівши транзакції по зняттю готівки з неї, впевнившись в тому, що на банківський карті встановлений ліміт на зняття готівки, та не маючи можливості зняти всю суму одразу, незаконно заволодів страховою виплатою, в сумі 31333,25 гривень.

Отримані грошові кошти ОСОБА_3 в подальшому використав в особистих цілях, чим заподіяв Дніпровському відділенню управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області майнову шкоду у розмірі 31 333,25 гривень.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 у період з 01 вересня 2020 року по 23 квітня 2021 року, шляхом обману, незаконно заволодів державними грошовими коштами, виплаченими в якості призначеної загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням особі, яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа, на загальну суму 31 333 гривень 25 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження № 0000439 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2022 року, на підставі ст. 49 КК України та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання обвинуваченого не заперечував.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого, вислухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши ОСОБА_3 наслідки задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 4 до ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною КК України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, процесуальним законом не передбачено.

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, виправними роботами на строк до двох років, пробаційним наглядом на строк до трьох років, обмеженням волі до трьох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках передбачених КК України, здійснюється виключно судом.

На виконання вимог ст. 285 КПК України ОСОБА_3 роз`яснено право на таке звільнення. Роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а тому строк давності, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено три роки.

У ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

З матеріалів кримінального провадження не вбачаються обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке він вчинив 23 квітня 2021 року, а тому відповідно до ст. 49 КК України обчислення строку давності починається з дня вчинення кримінального правопорушення, а саме з 23 квітня 2021 року.

Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, станом на 24 квітня 2024 року сплинув строк 3 років з дня вчинення кримінального правопорушення та закінчився визначений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Застосування вказаних положень кримінального закону для суду є обов`язковими і носять імперативний характер. В разі встановлення судом закінчення визначеного строку, безпідставної відмови у звільненні від відповідальності не допускається. Незгода потерпілого, не може бути підставою для відмови у звільненні особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, тому клопотання про звільнення від притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених ст. 49 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закриттю на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 124, 284, 285, 286, 288, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000439 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000439 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Речові докази:

- завірені належним чином копії особової справи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з Управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- диск до протоколу тимчасового доступу до речей і документів, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1