Справа №930/1476/24
Провадження № 1-кс/930/340/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2024

Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю дізнавача СД Відділу поліції №5 ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

скаржника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження від 30.04.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Скарга мотивована тим, що 07.04 2024 року ОСОБА_5 до ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (м. Немирів) була подана заява про спричинення йому тілесних ушкоджень гр-ном ОСОБА_6 , на підставі чого 08.04.2024 вказана заява була внесена в ЄРДР та розпочате до судове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. ОСОБА_5 був визнаний та допитаний як потерпілий. Однак, постановою старшого дізнавача СД ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 30.04.2024 року дане кримінальне провадження було закрите у «зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення». Дану постанову, ОСОБА_5 вважає, необгрунтованою та передчасною. Так, як на підставу закриття кримінального провадження старший дізнавач ОСОБА_3 послався на те, що «в ході досудового розслідування покази потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 , надані ними під час допиту щодо нанесення тілесних ушкоджень, не підтверджуються дійсними обставинами справи...». Таким чином, під час досудового розслідування не були дотриманні положення ст.2 КПК України, згідно якого завданням кримінального провадження є, зокрема, захист особи від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неугіередженого розслідування, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності. Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, орган досудового розслідування порушив вимоги п.3 ч.1 ст.284 КПК України, згідно якого кримінальне провадження підлягає закриттю у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи і вичерпані можливості їх отримання. В матеріалах кримінального провадження містяться виписки з історії хвороби ОСОБА_5 від 07.04.2024 року, в яких окрім діагнозів, лікарями зазначено, що ОСОБА_5 07.04.2024 біля 16-00 був побитий сусідами (лікарі що проводили обстеження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ). З приводу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 10.04. по 30.04.2024 року (21 день), в нього погіршився слух, про що свідчать виписка з історії стаціонарного хворого № 115973 та консультативний висновок спеціаліста обласної лікарні ім. Пирогова від 28.05.2024 року. Таким чином, винесена ст. дізнавачем ОСОБА_3 постанова про закриття кримінального провадження всупереч ч.2. ст.9 КПК України не може відповідати принципам всебічного, повного і неуперсдженого дослідження обставин кримінального провадження.

А тому скаржник вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, внаслідок чого висновок про відсутність події кримінального правопорушення є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, що підлягає скасуванню.

Скаржник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подану скаргу в повному обсязі, просить її задовольнити та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового слідства.

Старший дізнавач СД Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, вважає, що винесена ним постанова відповідає вимогам КПК України, під час досудового розслідування здобути докази нанесення тілесних ущкоджень саме ОСОБА_13 , у зв`язку із чим і було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Прокурор Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні також заперечував щодо задоволення скарги, просить відмовити в її задоволенні так як ОСОБА_5 пропущені строки звернення зі скаргою на постанову дізнавача.

Заслухавши учасників судового провадження, ознайомившись із матеріалами скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Дотримання норм матеріального і процесуального права органами і службовими особами, які ведуть кримінальне провадження, є необхідною умовою досягнення ними завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Таким чином, засада законності у кримінальному провадженні зобов`язує органи і службові особи, які його ведуть: 1) неухильно дотримуватися встановленого кримінальним процесуальним законом порядку (процесуальної форми) провадження на всіх його стадіях; 2) вчиняти процесуальні дії на визначених законом підставах; 3) повідомляти і роз`яснювати іншим учасникам провадження їхні процесуальні права і обов`язки та забезпечувати їх дотримання і виконання; 4) обґрунтовувати свої рішення відповідними нормами матеріального і процесуального права; 5) суворо дотримуватися підстав і порядку застосування до учасників провадження заходів його забезпечення, особливо запобіжних заходів; 6) неухильно дотримуватись порядку збирання й закріплення доказів, оскільки його недотримання потягне за собою їх недопустимість.

Дотримання вимог закону під час кримінального провадження забезпечується також наданою його учасникам можливістю оскарження незаконних дій і рішень органів і службових осіб у визначеному КПК порядку, в результаті чого незаконні дії і рішення скасовуються.

Повне дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення та дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню у ньому. Неповне дослідження обставин провадження - одна з найбільш поширених підстав для скасування судових рішень.

Приймаючи рішення слідчий повинен звернути увагу, що постанова повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Статтею 91 КПК України передбачено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Слідчий зобов`язаний збирати докази на підтвердження чи спростування вини особи, тобто обов`язок доказування лежить на слідчому, прокурору, і лише у випадках передбачених КПК - на потерпілому (ст.ст.92, 93 КПК України).

Дослідивши зміст постанови про закриття кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, надані в судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що постанова від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження №0000046 не відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки в даному випадку під час досудового розслідування не проведені всі необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, досудове розслідування кримінального правопорушення проведене неповно, зокрема не надано правової оцінки доказам у справі, зокрема показам ОСОБА_6 щодо того, що він "почав оборонятися та наніс удар у відповідь", показам потерпілого та свідків в сукупності з іншими доказами, зокрема висновком експерта №53 від 08.04.2024 згідно якого "дані ушкодження виникли від дії тупого, твердого предмета, можливо після ударів в обличчя з послідуючим падінням на лівий юік свого тіла 07.04.2024".

Окрім того, під час досудового розслідування ніяким чином не з`ясовані розбіжності показів свідків, потерпілого та можлмвого правопорушника, не перевірено та не уточнено відомості свідків та потерпілого шляхом відтворення дій, обстановки та обставин отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, а також не проведено інших слідчих дій на встановлення об`єктивної істини по справі, що призвело до прийняття передчасного та необґрунтованого рішення у справі у формі постанови про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Натомість, приймачи рішення у виді постанови про закриття кримінального правопорушення, дізнавач вказав на відсутність складу кримінального правопорушення, не наводячи належних і достатніх мотивів ухвалення такого процесуального рішення.

Так, в постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду по справі № 687/1066/22 від 15.02.2024 зроблено висновок, що суд касаційної інстанції неодноразово зазначав, що в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

Разом із тим, відповідно до ч.ч.1, 7 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом

А тому, посилання прокурора на те, що заявником пропущено строк на звернення до суду зі скаргою, передбачений ст.304 КПК України, як підставу для відмови у задоволенні скарги, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_5 отримав копію постанови 23.05.2024, після чого вперше звернувся до суду зі скаргою на оскаржувану постанову 31.05.2024, яку за невідповідністю нормам КПК ухвалою слідчого судді від 03.06.2024 було повернено ОСОБА_5 .

З повторною скаргою ОСОБА_5 звернувся до суду 20.06.2024, в якій були усунені недоліки попередньої скарги та уже міститься клопотання про поновлення пропущеного строку, який слідчий суддя визнає як такий, що пропущений з поважним причин.

Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити та скасувати постанову про закриття кримінального провадження №70000046, винесену 30.04.2024.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_5 строк для зверненння до суду як такий, що пропущений з поважних причин.

Скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження від 30.04.2024 - задовольнити.

Постанову старшого дізнавача СД ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження №0000046 від 08.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000046 від 08.04.2024 направити для продовження досудового розслідування.

Ухвала є остаточою та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1