Справа № 442/436/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/568/24 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційні скарги заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 ,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185, ч.2 ст.307 КК України та призначено йому покарання: - за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.11.2023 та визначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі..

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з часу затримання, тобто, з 23.01.2024.

Цивільний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_8 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка» 468 грн. завданої шкоди.

Вирішено питання про арешт майна, речові докази та процесуальні витрати.

Згідно вироку суду, Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ, та Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Судом визнано доведеним, що 14.12.2023 близько 13 год. 06 хв. ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні торгового залу магазину «Аврора» ТзОВ «Вигідна покупка», що за адресою АДРЕСА_1 , проходячи повз стелажі з виставленою продукцією, вирішив, умисно таємно повторно викрасти товар.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_8 , в цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТзОВ «Вигідна покупка», розташованого на АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи, та переконавшись в тому, що не буде викритий працівниками вказаного магазину, діючи в умовах воєнного стану, підійшов до одного із стелажів з виставленими на продаж товарами, звідки таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав із стелажу торгівельної вітрини каву смажену мелену марки «Konigs Oro Crem 500», вартістю 148 гривень 24 копійки, після чого сховав викрадену каву під внутрішню частину куртки, у яку був одягнений, далі направився до іншого стелажу торгівельної вітрини із якої викрав порошок для прання автомат 2в1 марки «SAVEX Fresh» 3.45 кг, вартістю 248 гривень 74 копійки, після чого сховав викрадений порошок під внутрішню частину куртки, у яку був одягнений та пройшов повз касову зону торгівельної установи, при цьому не розрахувавшись за вказаний товар, вийшов із приміщення магазину та пішов у невідомому напрямку, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ТзОВ «Вигідна покупка» майнову шкоду на загальну суму 396 гривень 98 копійок.

Таким чином, ОСОБА_8 таємно викрав чуже майна (здійснив крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «Бупренорфін», без корисливого мотиву, в інтересах третьої особи, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.09.2009, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 12.11.2023, у не встановленому досудовим розслідування місці та у невстановленої досудовим розслідуванням особи, повторно незаконно придбав з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «Бупренорфін», який повторно незаконно зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці до 12.11.2023.

В подальшому, ОСОБА_8 , близько 12 год 00 хв 12.11.2023, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «Бупренорфін» в місця позбавлення волі, а саме у Державну установу «Дрогобицька виправна колонія №40», розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , без корисливих мотивів, в інтересах третьої особи, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.09.2009, заховав у пачку вологих серветок «Fantasy» блістер «Subulex 8mg» із однією таблеткою білого кольору, овальної форми та тисненням на ній «В8», яка містить наркотичний засіб «Бупренорфін», маса якого становить 0,0080 грама. Після чого вказану пачку із вологими серветками поклав до пакунку із продуктами, які передав ОСОБА_10 , нічого не повідомляючи про свої незаконні дії, яка у подальшому мала передати вищевказаний пакунок засудженому ОСОБА_11 , який відбував покарання у Державній установі «Дрогобицька виправна колонія №40» та є братом ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_8 з метою контролювання здійснення передачі засудженому ОСОБА_11 , який відбував покарання у Державній установі «Дрогобицька виправна колонія №40» спільно із ОСОБА_10 , яка не була обізнана у злочинних діях останнього, близько 12 год 20 хв 12.11.2023 прийшов до кімнати отримання та видачі передач для засуджених Державної установи «Дрогобицька виправна колонія №40», розташованої за адресою: м. Дрогобич, вул. Трускавецька, 77, де остання здійснила оформлення заяви та передала пакунок із продуктами та пачкою вологих серветок «Fantasy», в якій був поміщений блістер «Subutf 8mg» із однією таблеткою білого кольору, овальної форми та тисненням на ній «В8», яка містить наркотичний засіб «Бупренорфін» обіг якого обмежено, маса якого становить 0,0080 грама.

Саме у такий спосіб, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на незаконний збут наркотичного засобу «Бупренорфін» в місця позбавлення волі, а саме у Державну установу «Дрогобицька виправна колонія №40», без корисливого мотиву, в інтересах третьої особи, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.09.2009, умисно, повторно, незаконно збув, в місця позбавлення волі, а саме у Державну установу «Дрогобицька виправна колонія №40», розташовану за адресою: м. Дрогобич, вул. Трускавецька, 77, наркотичний засіб обіг якого обмежено - «Бупренорфін», маса якого становить 0,0080 грама.

Таким чином, ОСОБА_8 незаконно придбав з мегою збуту, незаконно зберігав з метою збуту та незаконно збував наркотичний засіб у місця позбавлення волі, повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім цього, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «Бупренорфін», без корисливого мотиву, в інтересах третьої особи, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.09.2009, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 22.11.2023, у невстановленому досудовим розслідування місці та у невстановленої досудовим розслідуванням особи, повторно незаконно придбав з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «Бупренорфін», який повторно незаконно зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці до 22.11.2023.

В подальшому, ОСОБА_8 , близько 12 год 00 хв 22.11.2023, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_4 , маючи прямий умисел на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «Бупренорфін» в місця позбавлення волі, а саме у Державну установу «Дрогобицька виправна колонія №40», розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , без корисливих мотивів, в інтересах третьої особи, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.09.2009, загорнув у поліетиленовий згорток одну таблетку білого кольору, овальної форми та тисненням на ній «В8», яка містить наркотичний засіб «Бупренорфін» обіг якого обмежено, маса якого становить 0,0080 грама, після чого помістив його у пачку із грибним соусом « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Після чого вказану пачку із грибним соусом «Торчин» поклав до пакунку із продуктами, які передав ОСОБА_10 , нічого не повідомляючи про свої незаконні дії, яка у подальшому мала передати вищевказаний пакунок засудженому ОСОБА_11 , який відбував покарання у Державній установі «Дрогобицька виправна колонія №40» та є братом ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_8 з метою контролювання здійснення передачі засудженому ОСОБА_11 , який відбував покарання у Державній установі «Дрогобицька виправна колонія №40» спільно із ОСОБА_10 , яка не була обізнана у злочинних діях останнього, близько 14 год 50 хв 22.11.2023 прийшов до кімнати отримання та видачі передач для засуджених Державної установи «Дрогобицька виправна колонія №40», розташованої за адресою: м. Дрогобич, вул. Трускавецька, 77, де остання здійснила оформлення заяви та передала пакунок із продуктами та пачкою грибного соусу «Торчин», в яку був поміщений поліетиленовий згорток із однією таблеткою білого кольору, овальної форми та тисненням на ній «В8», яка містить наркотичний засіб «Бупренорфін» обіг якого обмежено, маса якого становить 0,0080 грама.

Саме у такий спосіб, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на незаконний збут наркотичного засобу «Бупренорфін» в місця позбавлення волі, а саме у Державну установу «Дрогобицька виправна колонія №40», без корисливого мотиву, в інтересах третьої особи, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.09.2009, умисно, повторно, незаконно збув, в місця позбавлення волі, а саме у Державну установу «Дрогобицька виправна колонія №40», розташовану за адресою:м.Дрогобич, вул. Трускавецька, 77, наркотичний засіб обіг якого обмежено - «Бупренорфін», маса якого становить 0,0080 грама.

Таким чином, ОСОБА_8 незаконно придбав з метою збуту, незаконно зберігав з метою збуту та незаконно збував наркотичний засіб у місця позбавлення волі, повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.307 КК України.

На даний вирок суду апеляційні скарги подали заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі із змінами прокурор просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Дрогобицького міськрайонного суду м. Львова від 28.11.2023 у виді 5 років позбавлення волі, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду м. Львова від 28.11.2023, у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

На підтримку своїх апеляційних вимог прокурор покликається, що місцевий суд при призначенні обвинуваченому покарання неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Покликаючись на положення ч. 4 ст. 70, ч.1 ст. 71, роз`яснення п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», прокурор вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово судимий, востаннє вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.11.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі. Даний вирок набрав законної сили.

Водночас, кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_13 засуджено оскаржуваним вироком, він вчинив: передбачене ч. 2 ст. 307 КК України 12.11.2023 та 22.11.2023, тобто до постановлення вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.11.2023, а передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - 14.12.2023, тобто після постановлення вказаного вироку від 28.11.2023.

Вказує, що згідно правового висновку Верховного Суду від 25.06.2018 (справа № 511/37/16-к), процес призначення покарання проходить такі стадії: 1) призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене до постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожне окремо; 2) визначення покарання за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень (частини 1-3 ст. 70 КК); 3) призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, встановлених новим та попереднім вироками, і зарахування у строк покарання повністю або частково відбутого покарання за попереднім вироком (ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК); 4) призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене після постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожне окремо; 5) визначення та призначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК); 6) призначення остаточного покарання за сукупністю вироків (ч. 1 ст. 71 КК).

Також вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який неодноразово засуджений за вчинення злочинів проти власності.

Крім цього, прокурор звертає увагу, що суд першої інстанції не призначив обвинуваченому обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна за ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому, у вироку суду відсутні мотиви не призначення такого покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити оскаржуваний вирок, виключивши епізод таємного викрадення 14.12.2023 о 13:06 год. ОСОБА_8 майна з магазину «Аврора», який належить ТОВ «Вигідна покупка», що передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На підтримку своїх апеляційних вимог захисник покликається, що відсутні докази, які б доводили крадіжку з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не встановлено найменування викраденого товару, його особливі якості та його вартість.

Зазначає, що допитані в ході судового засідання працівника магазину «Аврора» ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , пояснили, що інвентаризація в магазині після крадіжки не проводилось, найменування викраденого товару встановлено під час перегляду відеозапису з камер відеоспостереження встановлених в торгівельному залі. Під час проведення огляду місця події 15.12.2023, охоронець магазину «Аврора» ОСОБА_14 показує який товар було вкрадено, а саме пральний порошок SАVЕХ Fresh 3,45 кг вартістю 299 грн., але поруч з знаходиться такий самим пральний порошок SАVЕХ Fresh проте вартістю 129 грн.

Вказує, що під час проведення слідчого експерименту 08.01.2024 обвинувачений ОСОБА_8 не зміг вказати на полицю де розташовувалась кава та знайти каву марки «Konigs Oro Crem 500», яку начебто він виніс з магазину «Аврора», замість цього він вказував на зовсім інший кави іншого виробника.

Звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про проведення інвентаризації в магазині «Аврора», який належить ТОВ «Вигідна покупка», відсутній наказ керівництва про проведення інвентаризації та відсутній акт інвентаризації, у зв`язку з чим не можливо встановити який саме товар було викрадено в магазині.

Вважає, що відсутні докази які свідчать про нестачу товарно - матеріальних цінностей в магазині «Аврора», який належить ТОВ «Вигідна покупка», матеріалами справи не доведено вчинення ОСОБА_8 крадіжки прального порошку та кави, а тому в діях ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційному порядку прокурор оскаржує вирок суду щодо ОСОБА_8 лише у частині призначеного покарання.

Захисник ОСОБА_7 оскаржує вирок суду щодо ОСОБА_8 у частині доведеності його вини у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст.185 КК України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за встановлених місцевим судом обставин, та кваліфікація його дій за цією статтею в апеляційному порядку не оспорюються, а відтак судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Перевіривши апеляційні доводи захисника ОСОБА_7 про недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність таких.

Згідно матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні місцевого суду свою винуватість у вчиненні, зокрема, злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю. Пояснив, що 14.12.2023 в обідній час зайшов у магазин «Аврора», що на вул. О.Гончара в м. Дрогобичі, де підійшов до торгівельної вітрини, звідки викрав каву, заховавши її у куртку. Потім підійшов до вітрини з хімією, звідки викрав пральний порошок, який також сховав у внутрішню частину куртки. Вийшов з магазину, не розплатившись за товар.

При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_8 частково змінив такі свої показання, та пояснив, що він дійсно здійснив крадіжку з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », звідки вкрав одну упаковку прального порошку та одну упаковку кави, проте назви вкрадених товарів він не пригадує, а тому погоджується із апеляційними доводами свого захисника.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Ці обставини підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку та вірно взяв до уваги, обґрунтувавши своє рішення.

Так, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за встановлених місцевим судом обставин, стверджується:

-показаннями свідка ОСОБА_14 , яка у судовому засіданні місцевого суду пояснила, що працює охоронцем ТОВ «Вигідна покупка». 15.12.2023 прийшовши у магазин «Аврора» по АДРЕСА_1 та переглянувши відеозаписи, виявила, що 14.12.2024 о 13.06.2023 невідома особа викрала з магазину каву та пральний порошок. Коли підійшла до торгівельних вітрин, то побачила, що дійсно вказаний товар був відсутній. Про вказане повідомила працівників поліції. Інвентаризація в магазині не проводилась;

-показаннями свідка ОСОБА_16 , який у судовому засіданні місцевого пояснив, що працює в Дрогобицькому РВП ГУ НП у Львівській області і виїжджав на місце події по заяві ОСОБА_14 в магазин «Аврора», що на вул. О.Гончара в м.Дрогобичі. Переглядаючи відео з камер віеоспостереження за 14.12.2023 впізнав особу, яка викрала товар, а саме: раніше судимого ОСОБА_8 ;

-даними заяви ОСОБА_14 від 15.12.2023 про вчинення крадіжки у магазині «Аврора», що знаходиться на АДРЕСА_1 , згідно якої ОСОБА_14 просить прийняти міри до невідомої особи, яка 14.12.2023 близько 13 год. 06 хв. з приміщення магазину «Аврора» ТзОВ «Вигідна покупка», що за адресою Львівська область, м. Дрогобич, вул. О.Гончара, 3, здійснила таємне викрадення товару, а саме: порошок для прання автомат 2в1 марки «SAVEX Fresh» 3.45 кг, вартістю 299 грн. з ПДВ (249,17 грн. без ПДВ) та каву марки «Konigs Oro Crem 500», вартістю 169 грн. з ПДВ (140,83 грн. без ПДВ) (а.с. 26);

-даними протоколу огляду місця події від 15.12.2023 з фототаблицею, згідно якого у присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , за участю ОСОБА_14 , із застосуванням фотоапарата, оглянуто приміщення магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» та місце звідки було викрадено товар (а.с. 30-39);

-даними висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №6540, згідно якого загальна вартість викраденого майна становить 476,40 грн. (а.с. 109-113);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08.01.2024, з фото-таблицею, проведеного у магазині «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», за участю підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_8 розповів про обставини крадіжки, вчиненої 14.12.2023 (а.с. 131-143).

Згідно даних цього протоколу проведення слідчого експерименту від 08.01.2024, такий було підписано усіма учасниками слідчої дії, у тому числі ОСОБА_8 та його захисником ОСОБА_7 , без жодних зауважень, доповнень чи клопотань.

На переконання колегії суддів, сукупність зазначених вище та наведених у вироку доказів, поза розумним сумнівом підтверджує вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за наведених у вироку суду обставин.

Наведені докази у своїй сукупності підтверджують, який саме товар було викрадено обвинуваченим з приміщення магазину та його вартість. Не проведення інвентаризації товарів у магазині, у даному випадку, не ставить під сумнів висновки місцевого суду.

При цьому, згідно матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував фактичні обставини вчинення ним крадіжки порошку для прання автомат 2в1 марки «SAVEX Fresh» 3.45 кг, та кави марки «Konigs Oro Crem 500», вартість який було встановлено висновком наведеної вище експертизи.

Таким чином, на переконання колегії суддів місцевий суд з`ясував усі передбачені ст. 91 КПК України обставини та умотивовано вирішив, що розглянуті докази, які є належними, допустимими та достовірними, в їх сукупності та у взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_8 .

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не містить правових підстав для скасування оскаржуваного вироку, а тому така визнається колегією суддів необґрунтованою та до задоволення не підлягає.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

В силу вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає у передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як передбачено ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох кримінальних правопорушеннях, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.307 КК України та призначено йому покарання: за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.11.2023 та визначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі.

Водночас, місцевий суд не врахував, що згідно матеріалів справи злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 вчинив 12.11.2023 та 22.11.2023, тобто до ухвалення вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.11.2023, а злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України обвинувачений вчинив14.12.2023, тобто вже після ухвалення щодо нього вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.11.2023.

Тобто, суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання, повинен був на підстав ч. 4 ст. 70 КК України визначити йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Потім призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України, та на підставі ч.1 ст.71 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків.

Крім цього, колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора про те, що місцевий суд безпідставно не призначив обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 2 ст.307 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Так, санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Водночас, місцевий суд, визнавши ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, не призначив йому додаткове покарання, передбачене санкцією цієї статті, у виді конфіскації майна.

При цьому, в оскаржуваному вироку не наведено мотивів щодо не призначення ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Підстав для не призначення обвинуваченому за ч.3 ст.307 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд визнає обґрунтованою апеляційну скаргу прокурора із змінами, оскільки місцевим судом при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок суду першої інстанції повністю або частково та ухвалити новий вирок.

Згідно із п.2 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний вирок у частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання слід скасувати та ухвалити у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.4 ст.185 КК України, призначити йому покарання за ч.2 ст.307 КК України, на підстав ч.4 ст.70 КК України визначити йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України, та на підставі ч.1 ст.71 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків.

При цьому, ухвалюючи вирок, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які класифіковано як тяжкі, конкретні обставини справи, дані про особу винного, який раніше судимий, не відбувши покарання за попереднім вироком, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності, виключно негативно характеризується за місцевим проживання, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, щире каяття, а також наявність обставини, яка обтяжує покарання, - рецидив злочинів.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 413, 418, 420, 615 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу із змінами заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 у частині призначеного покарання скасувати та ухвалити у цій частині новий вирок.

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Дрогобицького міськрайонного суду м. Львова від 28.11.2023 у виді 5 років позбавлення волі, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду м. Львова від 28.11.2023, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 6 (шести) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

У решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в цей же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий:

Судді: