В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000198 від 04.05.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні одна дитина (зі слів), офіційно не працевлаштованого, громадянин України, українця, раніше не судимого;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ужгорода Закарпатської область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , громадянина України; українця, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , громадянина Україна, українця, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, раніше засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2022 року за ч.4 ст.185 КК України та ч.2 ст.304 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним на підставі угоди про визнання винуватості.

ОСОБА_4 , заздалегідь домовившись із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про спільне вчинення крадіжки, тобто діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вважаючи, що роблять це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок викраденого майна, тобто діючи з корисливими мотивом та метою, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, 02.04.2021 близько 12:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно, безоплатно та поза волею власника шляхом демонтування вилучили належну потерпілому ОСОБА_10 , металеву трубу розміром 313х32х0,7 см вартістю 3 917, 26 грн., тобто викрав чуже майно, після чого залишив місце пригоди, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 завдали матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 3 917,26 грн.

Отже, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом на підставі угоди про визнання винуватості.

17.11.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, ст.104 КК України та покласти обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.

17.11.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_8 за участю захисника адвоката ОСОБА_9 на підставі ст. ст.468, 469, 472 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_8 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75 КК України, ст.104 КК України та покласти обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.

17.11.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника адвоката ОСОБА_7 на підставі ст. ст.468, 469, 472 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, на підставі ч.4 ст.70 КК України врахувати вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2022 та визначити шляхом часткового складання призначених покарань остаточне покарання у вигляді 5 (п`ять) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185КК України, визнав повністю. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначеніст.473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права за явлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого вона визнає себе винною, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до неї у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вище зазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності заст. 389-1 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між її підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та Кримінальним кодексом України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185КК України, визнав повністю. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначеніст.473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права за явлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого вона визнає себе винною, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до неї у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вище зазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності заст. 389-1 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між її підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та кримінальним кодексом України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185КК України, визнав повністю. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначеніст.473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права за явлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого вона визнає себе винною, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до неї у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вище зазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності заст. 389-1 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та кримінальним кодексом України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченим узгоджене сторонами покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачених про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили їх погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Потерпілий ОСОБА_10 надав прокурору письмову заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , в підготовче засідання не з`явився.

Згідно п. 1 ч. 3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.468,469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , а їх дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

В силу положення ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

На виконання вимог ст.474КПКУкраїни судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачені усвідомлюють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до них застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 17.11.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , в зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, передбачених санкцією ч.4 ст.185 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченим. Очевидної неможливості виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Згідно ч. 1 ст.475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

В рамках вказаного кримінального правопорушення запобіжний захід відносно обвинувачених не застосовувався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.17, ч. 2 ст.373, ст.374,474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.11.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 04.05.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання, затверджене угодою, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.11.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 , за участю захисника адвоката ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 04.05.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання, затверджене угодою, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.11.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 04.05.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання, затверджене угодою, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2022 року, остаточно до відбування призначити 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 05.08.2022 року.

Речовий доказ по справі, а саме: металеву трубу розміром 313х32х0,7 см вартістю 3 917, 26 грн., яка належить ОСОБА_10 та яку передано останньому на відповідальне зберігання, - залишити ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченим та їх захисникам, в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилати учасникам судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_11