Провадження № 11-кп/824/1093/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

02 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою зі змінами заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 04 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.12.2019 вироком Житомирського районного суду Житомирської області за ч.1 ст. 289 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп.;

- 29.07.2022 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04 вересня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покаранням, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Придніпровського районного суд м. Черкаси від 29.07.2022, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, а також покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.. 00 коп., відповідно до вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 26.12.2019 - яке згідно з ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування основного покарання в виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч. 1, п.п.2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за наступних обставин.

Так, 21.08.2021, близько 23:00 год., у ОСОБА_8 , який знаходився за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_2 , виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту. Реалізуючи умисел, ОСОБА_8 використовуючи власний мобільний телефон, через мережу Інтернет, у додатку Telegram, замовив психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Продовжуючи реалізовувати вказаний умисел, 22.08.2021, близько 01:00 год., ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , під «Північним мостом» викопав із землі зіп-пакет із вмістом психотропної речовини PVP, яку попередньо замовив. Після чого, ОСОБА_8 помістив вказаний зіп-пакет у пластикову коробку, та поклав її у праву кишеню власних джинсів, чим незаконно придбав та почав незаконно зберігати психотропну речовину, без мети збуту.

22.08.2021, близько 04:30 год., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, буд. 7, ОСОБА_8 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених в обігу на території України засобів чи речовин, ОСОБА_8 повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину, яка знаходиться в пластиковій коробці в правій кишені джинсів в яких був одягнений, яку він замовив через мобільний додаток Telegram, телеграм-бот «AVS», але переписку видалив.

Після чого, на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, а під час огляду місця події, ОСОБА_8 добровільно надав для огляду та вилучення психотропну речовину - PVP, яку останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена під час огляду місця події та надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,156 г.

В зміненій апеляційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання та постановити ухвалу, якою вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 26.12.2019 та остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700 грн. Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.07.2022 за ч.2 ст. 289 КК України виконувати самостійно. У решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що Законом України №3342-ІХ від 23.08.2023 «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів Україні та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до КК України, відповідно до яких за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, призначається покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або апробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження воді на той самий строк. Таким чином, з санкції ч.1 ст. 309 КК України виключено такий вид покарання, як арешт, з огляду на що вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 6 місяців арешту є незаконним та підлягає зміні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при постановленні рішення судом першої інстанції, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими з огляду на наступне.

Так, Законом України №3342-ІХ від 23.08.2023 «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів Україні та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до КК України, відповідно до яких за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, призначається покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або апробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження воді на той самий строк. Таким чином, з санкції ч.1 ст. 309 КК України виключено такий вид покарання, як арешт.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, з огляду на викладене, вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 6 місяців арешту є незаконним.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На думку колегії суддів, інший вид реального покарання, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, зокрема, штраф буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу зі змінами заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 04.09.2023 року щодо ОСОБА_8 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 26.12.2019 та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 1100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700 (вісімнадцять тисяч вісімсот) гривень.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.07.2022 за ч.2 ст. 289 КК України виконувати самостійно.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя