ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/461/24 Справа № 699/569/24 Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційні скарги прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , поданих на ухвалу Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 16.04.2024 р.,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. перебуває кримінальне провадження від 21.01.2024 р. № 0000032 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні оскаржуваною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Задоволене клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт в певний час доби.

Обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишати житло за адресом АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 год. до 7:00 год. наступного дня, з покладенням на обвинуваченого певних обов`язків.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту становить 60 днів та обчислений з 16.04.2024 р. до 23 год. 59 хв. 14.06.2024 р.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою прокурор подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409, п. п. 1-4 ч. 1 ст. 411 КПК України. Вважає, що суд під час розгляду його клопотання дійшов хибного висновку враховуючи, що під час судового засідання сторона захисту підтвердила ризик створення обвинуваченим штучних доказів, підбурювання осіб, які не були свідками кримінального правопорушення неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ними версії свого захисту, показання обвинуваченого не логічні, не послідовні та не узгоджуються з матеріалами досудового розслідування. Слідчим суддею не прийняте до уваги того, що обвинувачений проживає поза межами Черкаської обл. в м. Кривий Ріг, який періодично знаходиться під обстрілами рф, що може створювати перешкоди для прибуття обвинуваченого до суду. Також в м. Кривий Ріг проживає і проходить курс відновлення після поранення потерпілий, що створює додатковий ризик доведення злочину обвинуваченим до кінця або впливу на родину потерпілого. Суд не врахував, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків, його цинічну поведінку, ставлення до скоєного. Просить постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» без можливості внесення застави.

Захисник ОСОБА_4 також подав апеляційну скаргу, в якій зауважує, що КПК України не передбачає можливості апеляційного оскарження ухвали суду про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт під час судового провадження, а тому просить змінити ухвалу суду та виключити з її резолютивної частини підпункт «на ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення копії ухвали», вказати, що ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення на цю ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Ознайомившись з апеляційними скаргами, суд дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, оскільки апеляційні скарги подані на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Конституційний Суд України у Рішенні від 8.04.2015 р. № 3-рп/2015 сформулював юридичну позицію, за якою обмеження права на апеляційне оскарження рішення суду не може бути свавільним та несправедливим; таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленим суспільною потребою досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим; у разі обмеження права на оскарження судових рішень законодавець зобов`язаний запровадити таке нормативне регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію права на судовий захист і не порушувати сутнісний зміст такого права (абз. 3 п. п. 2.2 п. 2 мотивувальної частини рішення).

Водночас у рішенні Європейського суду з прав людини від 8.01.2008 р. щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Статтею 392 КПК України визначені судові рішення, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, тобто:

1. В апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 КПК України;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК України.

2. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому КПК України.

Перевіривши надані судом першої інстанції виділені матеріали, прихожу до висновку, що ухвала суду першої інстанції, на яку подані апеляційні скарги, не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені під час розгляду кримінального провадження по суті, а тому оскарженню не підлягає, оскільки апеляційні скарги подані на судове рішення, яким змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Виключних обставин, які б свідчили про необхідність невідкладної перевірки судом апеляційної інстанції законності та обґрунтованості вищевказаної ухвали суду, не вбачається.

Ухвала Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 16.04.2024 р., якою частково задоволено клопотання прокурора, задоволене клопотання захисника та обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції в підготовчому судовому засіданні до ухвалення судового рішення по суті та не підлягає окремому апеляційному оскарженню.

Апеляційний суд наголошує, що законодавець у чинному КПК України чітко визначив, перелік судових рішень, які можуть бути окремо оскаржені в апеляційному порядку, а тому посилання в апеляції прокурора на ухвалу «слідчого» судді та відповідно на ст. 309 КПК України не є релевантним та підставою для апеляційної перевірки судового рішення, яка передбачена чинним КПК України.

Прокурор в апеляційній скарзі безпідставно неодноразово зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_4 по суті є запереченням на апеляційну скаргу прокурора.

Крім того, захисник ОСОБА_4 вказує, що така ухвала суду не підлягає оскарженню, тим не менш виклав вимоги щодо внесення змін до ухвали, а це можливо тільки шляхом апеляційного перегляду цієї ухвали, проте сам захисник вказав, що апеляційний перегляд не передбачений КПК України для такої категорії справ, тобто допустив протиріччя.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційними скаргами прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , які подані на ухвалу Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 16.04.2024 р., оскільки зазначена ухвала не підлягає оскарженню.

Апеляційні скарги повернути відповідним особам, які їх подали.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційними скаргами та доданими до них матеріалами невідкладно надіслати особам, які подали апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_2