ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2060/24
провадження № 1-кс/753/1768/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі представника потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0009848,

В С Т А Н О В И В:

29.01.2024 ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду судді зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 14.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0009848.

На обґрунтування скарги вказав, що в оскаржуваній постанові міститься суперечливий і передчасний висновок про неможливість підтвердження факту підроблення підпису ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 05.02.2024 у задоволенні скарги було відмовлено з підстав пропущення строку звернення до суду зі скаргою, проте ухвалою Київського апеляційного суду від 22.05.2024 вказану ухвалу скасовано та призначено новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 05.06.2024 справу передано до провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 скаргу підтримав пославшись на наведені у ній обставини та обґрунтування.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду цієї скарги.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив такі обставини.

Старшим слідчим слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 розслідувалось кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 15.08.2013 під № 0009848 за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР послугувала заява ОСОБА_4 про те, що невідома особа підробила його підпис в акті встановлення існуючих зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 20.07.1994.

14.12.2019 слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження з підстав відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

На обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження слідчий послався на те, що оригінал акту встановлення існуючих зовнішніх меж земельної ділянки в натурі втрачено, встановити дійсність підпису по копії цього документа неможливо, належних та допустимих доказів його підробки не здобуто, документ складений уповноваженою особою та зареєстрований в передбаченому порядку, а отже вважається дійсним.

Доказів надіслання заявнику копії оскаржуваної постанови матеріали досудового розслідування не містять, за змістом скарги копія постанови була отримана представником заявника 26.01.2024, а отже встановлений частиною першою статті 304 КПК України десятиденний строк її оскарження не пропущений.

Даючи оцінку доводам скарги про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної постанови, суд керується загальними засадами кримінального провадження та положеннями КПК України (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови), які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження.

Так, відповідно до положень статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Імперативним приписом, зафіксованим у статті 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Імперативним приписом, зафіксованим у статті 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Частина друга статті 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження …, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Відповідно до положень статті 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК).

За приписами пункту 2 частини п`ятої статті 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто на відповідні пункти і частини статті 284, якою визначені правові підстави закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що за формою оскаржувана постанова відповідає вимогам статті 110 КПК України з огляду на зазначення у ній змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів прийнятого рішення, їх обґрунтування та посилань на відповідні положення КПК України.

Частина перша статті 11 КК України (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови) дає загальне визначення поняття злочину, яке містить у собі сукупність ознак, обов`язкових для будь-якого конкретного злочину. Такими ознаками є суспільна небезпечність діяння, передбаченість його Кримінальним кодексом, винність та вчинення його суб`єктом злочину.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України, полягає у підробленні посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

З наведеного вбачається, що обов`язковим елементом цього складу злочину є його предмет - посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що акт встановлення існуючих зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 20.07.1994, достовірність якого оспорює заявник, являє собою надрукований на аркуші паперу А-4 текст, зміст якого полягає у тому, що працівником ОП «Укрбудрозвідування» ОСОБА_6 в присутності землекористувача ОСОБА_7 та суміжних землекористувачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 проведено встановлення в натурі існуючих меж земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 , при цьому суміжні землекористувачі своїми підписами засвідчили відсутність претензій щодо вказаних меж.

Отже вказаний акт не є офіційним документом, оскільки його не було видано чи посвідчено зазначеними у диспозиції статті 358 КК України особами, а підпис працівника ОП «Укрбудрозвідування» на ньому лише засвідчує факт встановлення в натурі існуючих меж земельної ділянки.

Незважаючи на те, що цей документ має певне юридичне значення, зокрема, як стверджує заявник, він був використаний при виготовленні технічної документації щодо передачі земельних ділянок у власність, сам по собі він не надає конкретних прав та не звільняє від обов`язків.

Наведене свідчить про те, що акт встановлення існуючих зовнішніх меж земельної ділянки в натурі не відповідає критеріям офіційного документа, а відтак не є предметом злочину, передбаченого статтею 358 КК України, що вказує на відсутність об`єктивної сторони злочину.

Що стосується доводів скарги про суперечливість висновків слідчого, то вказана обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки при очевидній відсутності складу злочину продовження досудового розслідування у даному кримінальному провадженні буде безпредметним, що не відповідає завданням та основним засадам кримінального провадження.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає висновок слідчого про відсутність в діянні складу злочину обґрунтованим, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0009848.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: