УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000168, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

03 травня 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000168, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, виявленого та вилученого в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_4 (інн НОМЕР_1 ), який являється фізичною особою-підприємцем, а саме: банківські картки, а саме: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , які виявлено та вилучено у ОСОБА_4 (інн НОМЕР_1 ), який являється фізичною особою-підприємцем та який не зміг підтвердити право власності на вказані банківські картки.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000168 від 26.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що фізичні особи-підприємці та військові особи, за попередньою змовою групою осіб, у період 2023-2024 років налагодили протиправну схему привласнення бюджетних коштів, шляхом закупівлі товарів загального призначення та виконання робіт за завищеними цінами. Встановлено, що керівники квартирно-експлуатаційних відділів у період з 2023-2024 років уклали договори за завищеними цінами з суб`єктами господарювання на закупівлю дров твердих порід (бук, береза, граб, в`яз, акація, клен, дуб, модрина) зі штучним створенням умов для використання позаконкурсної процедури проведення закупівель в електронній системі «Прозоро». В ході досудового розслідування встановлено, що середня вартість закупівлі 1 складометра деревини твердих порід (бук, береза, граб, в?яз, акація, клен, дуб, модрина), проведеної посадовими особами квартирно-експлуатаційних відділів у вказаний період у 2023 року становила 2300 грн., а ринкова цінова пропозиція даного товару на вищевказаний період була меншою від укладеної на суму понад 800 грн.

22.04.2024 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва (справа №761/14655/24) було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_4 (інн НОМЕР_1 ), який являється фізичною особою-підприємцем.

30.04.2024 року Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, в присутності двох понятих, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_4 (інн НОМЕР_1 ), який являється фізичною особою-підприємцем, в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено вищевказане майно.

01 травня 2024 року постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 вищевказане майно було визнано речовим доказом.

На підставі наведеного та враховуючи, що вилучене майно має статус речового доказу у кримінальному провадженні, з метою його належного збереження у кримінальному провадженні та забезпечення проведення експертиз, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання не прибув. Разом з тим, до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява у якій останній просив проводити судове засідання без його участі та відомості про те, що власник майна повідомлений про дату, час розгляду клопотання.

Власник майна у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, не з`явився.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за можливе проводити судове засідання без участі прокурора, детектива, власника майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, суд встановив, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000168 від 26.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

22.04.2024 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва (справа №761/14655/24) було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_4 (інн НОМЕР_1 ), який являється фізичною особою-підприємцем.

30.04.2024 року Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, в присутності двох понятих, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_4 (інн НОМЕР_1 ), який являється фізичною особою-підприємцем, в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено вищевказане майно.

01 травня 2024 року постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 вищевказане майно було визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за обставинами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження вилученого майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_4 (інн НОМЕР_1 ), який являється фізичною особою-підприємцем, а саме: банківські картки, а саме: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , які виявлено та вилучено у ОСОБА_4 (інн НОМЕР_1 ), який являється фізичною особою-підприємцем та який не зміг підтвердити право власності на вказані банківські картки.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1