Справа № 706/269/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка кримінальне провадження № 0000156 від 27.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який жодних осіб на утриманні не має, офіційно непрацюючого, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

29.08.2013 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців;

15.11.2013 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.02.2016 по відбуттю строку покарання;

05.09.2016 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці;

18.10.2016 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; звільнений 25.02.2020 по відбуттю строку покарання;

04.08.2021 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 246, ч.2 ст. 309, ст.395, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений 25.01.2024 по відбуттю строку покарання (судимість за цим вироком за ст. 395 КК України погашена),

у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.15, ч.4 ст.186 КК України,

- сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних злочинів, передбачених ст. 185, 246, 309 КК України, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України

№ 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України № 3275-IX від 27.07.2023, Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023, близько 20:02 год. 27.01.2024, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу магазину «Оберіг» по АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливими мотивом та метою, спрямованими на незаконне збагачення за рахунок чужої власності, намагався таємно викрасти належний ОСОБА_6 велосипед марки «Салют» вартістю 1900 грн. (згідно з висновком експерта № 544/24 від 29.01.2024), який стояв біля входу у вищевказаний магазин.

З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_3 , вважаючи, що оточуючі не усвідомлюють значення його дій, забрав вказаний велосипед з місця для паркування, сів на нього та розпочав рух. Однак, у цей час його дії було викрито свідком ОСОБА_7 , який почав наздоганяти ОСОБА_3 , вимагаючи зупинитися. Незважаючи на це, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що діє вже відкрито, з метою заволодіти чужим майном та отримати можливість ним розпорядитися продовжував рух на велосипеді, намагаючись зникнути з місця події разом із викраденим майном, проте, з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, необхідних для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був затриманий свідком ОСОБА_7 .

Своїми діями, які виразилися у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.4 ст.186 КК України.

29.04.2024 між керівником Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань№ 0000156 від 27.01.2024, за наявності письмової згоди потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , з одного боку та обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , досягнута угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Відповідно до умов угоди, ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав під час досудового розслідування свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Згідно вказаної угоди, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців.

Сторонам угоди судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно, суду пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно. Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду, оскільки зміст останньої відповідає інтересам його підзахисного. Потерпіла ОСОБА_6 правом на участь в судовому засіданні не скористалася, до матеріалів справи долучена її заява,в якій вона надала добровільну згоду на укладення та затвердження угоди, просила судове провадження по справі проводити за її відсутності. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, яке є тяжким злочином. У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.04.2024 року між керівником Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000156від 27.01.2024 року, за наявності письмової згоди потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_6 з одного боку та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому узгоджене покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання тобто 27.01.2024 року, зарахувавши у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 27.01.2024 року до 29.04.2024 року включно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Речові докази: оптичний диск залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000156 від 27.01.2024 року, велосипед марки «Салют» залишити у власності ОСОБА_6 .

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинувачем може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1