Справа № 347/906/24
Провадження № 11-сс/4808/210/24
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

04 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглядаючи апеляційну скаргу на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

Від імені ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, яка не підписана апелянтом з вимогами скасувати рішення суду першої інстанції та призначити новий розгляд.

Перевіривши надані суду матеріали, вважаю, що апеляційну скаргу належить повернути апелянту за таких підстав.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про право на оскарження судових рішень, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема цей Суд у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що у спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Враховую зміст права на доступ до правосуддя та ефективний судовий захист, висновки Європейського суду з прав людини у справі «Мушта проти України», де «Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.»

Відповідно до ч. 5 ст. 396 КПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Доходжу до висновку, що апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу, оскільки вона не підписана ОСОБА_3 , відповідно в такому випадку неможливо встановити, що саме ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Крім того у тексті апеляційної скарги містяться неприпустимі та образливі висловлювання на адресу судді суду першої інстанції, прокурора та працівників поліції.

Наголошую, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Заяви та скарги що подаються до суду мають відповідати вимогам діючого законодавства. В тексті цих документів не можна використовувати образливі та лайливі слова, символи, зокрема для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду. В протилежному випадку це свідчить про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку автора документу. Такі дії суперечать основним засадам і завданням судочинства, та можуть бути визнані судом як зловживання процесуальними правами.

Кримінальний процесуальний закон України не містить відповідного окремого положення, яке визначає випадки та наслідки такого зловживання. Водночас, заборона зловживання процесуальними правами є загально-правовим принципом і поширюється на всі види судочинства. А відтак, використання апелянтом у тексті скарги неприпустимих та образливих висловлювань на адресу судді, вказує на таке зловживання. Враховуючи викладене, скарга або заява з якої вбачається зловживання процесуальними правами є неприйнятною та підлягає поверненню.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією яка викладена в рішенні колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05 березня 2024 року у справі № 758/3123/16.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги, доводи щодо законності, обґрунтованості оскарженого рішення не перевіряються, оскільки така оцінка може бути дана тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

З урахуванням наведеного доходжу до висновку про необхідність повернення. апеляційної скарги.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги, не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою з дотримання передбачених законом вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути апелянту.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати апелянту.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду.

Суддя ОСОБА_2