Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/94/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 року м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000263 від 13 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2023 року яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-11 січня 2018 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

-24 квітня 2019 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.310 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці,

визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В зміненій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі ч.1 ст.71 КК України із застосуванням ч.3 ст.72 КК України вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2019 року виконувати самостійно. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_7 засуджено вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2019 року за ч. 2 ст. 310 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. Однак на даний час вказаний вирок суду не виконано, а тому ОСОБА_7 фактично покарання не відбув, у зв`язку з цим суд при винесенні вироку повинен був застосувати положення ст. 71 КК України, що призвело до не застосування закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню.

Прокурор вважає, що наведені обставини, не були враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку, що вплинуло на його законність та обґрунтованість.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження при слідуючих обставинах.

Так, 02.10.2023 року близько 13.00 год. ОСОБА_7 перебуваючи у свого товариша ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки на ґрунті ревнощів завдав ОСОБА_9 один удар дерев`яною палицею, схожою на биту, в область правого ліктьового суглоба. Згідно висновку експерта №897 від 16.10.2023 року ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця у ділянці правого ліктьового суглоба, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судове засідання апеляційного суду захисник-адвокат ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_9 будучи повідомлені належним чином про дату та час судового засідання не з`явились, будь-яких клопотань до канцелярії суду не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, колегія судді вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідача, провівши за клопотанням прокурора судове слідство в обсязі характеризуючи даних ОСОБА_7 , а саме не відбутих та не погашених судимостей обвинуваченого ОСОБА_7 , в дебатах думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень параграфа 1 Глави 30 КПК.

З ч.1 ст.302 КПК України слідує, що установивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, у якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

За змістом ст. 381 КПК, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлених під час дізнання обставин і згоден із розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

На думку колегії суддів судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Як убачається з наданих матеріалів, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 розглянуто у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження у відповідності до вимог статей 381-382 КПК України, оскільки до обвинувального акта долучена письмова заява обвинуваченого за його згодою у присутності захисника ОСОБА_10 відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Разом з тим, перевіривши викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи, щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до неправильного призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання колегія суддів вважає їх обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України та роз`яснень викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КК України встановлено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 310 КК України до 3 років позбавлення волі та з урахуванням вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11.01.2018 року відповідно ч. 1 ст. 71 КК України призначено покарання у виді 3 років 3 місяці позбавлення волі.

Відповідно до листа Кіровоградського районного суду Кіровоградської області № 390/1192/18/10885/2023 від 25 грудня 2023 року станом на 25.12.2023 року інформація щодо виконання вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2019 року відносно ОСОБА_7 в матеріалах кримінальної справи № 390/1192/18 відсутня.(а.п. 110)

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів зазначає, що вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2019 року не виконаний, а тому на момент проголошення вироку за результатами розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, невідбута частина покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2019 року складає 3 роки 3 місяці.

При цьому, відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконують самостійно.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, оскільки в цьому випадку суд не застосував положення ч. 1 ст. 71 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пункт 1 частини 1 статті 413 КПК України передбачає, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, зміну судового рішення, є незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи те, що судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, у зв`язку з цим вирок суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2023 року в кримінальному проваджені № 0000263 від 13 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України - змінити.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі ч.1 ст.71 КК України із застосуванням ч.3 ст.72 КК України вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2019 року виконувати самостійно.

В решті вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4