Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3936/24
Номер провадження 1-кс/711/1077/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання від адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Просить скасувати арешт накладений на автомобіль «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кримінальному провадженні №0001497 від 18.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.286 КК України.

Свої клопотання мотивує тим, що СУ ГУНП в Черкаській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001497 від 18.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, за ч.2 ст.286 КК України. 17.11.2023 близько 17:35 год. водій ОСОБА_3 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 та рухаючись по проїзній частині автодороги Золотоноша-Благодатне, 12 км. в напрямку з с. Благодатне до м. Золотоноша, під час зустрічного роз`їзду із легковим автомобілем допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався попереду в попутному напрямку руху з автомобілем. В наслідок ДТП велосипедист ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП « Золотоніська БЛ». 24.11.2023 в приміщенні КНП «Золотоніська БЛ» ОСОБА_5 від отриманих травм під час ДТП помер. В ході огляду місця події, 14.09.2022 слідчим вилучено автомобіль «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом та передано на зберігання до спецмайданчику Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, який знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша.

24.11.2023 слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області винесена ухвала про накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , із забороною відчуження, користування та розпорядження 26.03.2024.

Вказує, що кримінальне провадження №0001497 від 18.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, за ч.2 ст.286 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю вказаного кримінального правопорушення.

В постанові про закриття кримінального провадження №0001497 від 18.11.2023, не визначено долю речових доказів, а тому виникла необхідність звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна. З урахування викладеного просить задовольнити клопотання в повному обсязі.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. В прохальній частині клопотання, просив розгляд вказаного клопотання проводити без участі заявника та його представника.

Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення клопотання не заперечував.

Неявка вказаних вище осіб не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Обов`язковості участі сторін провадження не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження №0001497, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 України.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі №696/4571/23 (провадження №1-кс/695/1240/23) від 24.11.2023 у кримінальному провадженні, внесеному 30.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001497 від 18.11.2023 накладено арешт на майно, а саме: на автомобіль «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , шляхом встановлення заборони власнику та зацікавленим особам відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвалюючи рішення про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що вилучений 17.11.2023 під час огляду місця дорожньо-транспортної події автомобіль «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 є тимчасово вилученим майном, має доказове значення у даному кримінальному провадженні та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки містить на собі пошкодження та сліди, що виникли внаслідок ДТП, тобто є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

26.03.2024 постановою слідчого відділу розслідування у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 кримінальне провадження №0001497, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзац 2 ч.1 ст.174 КПК України, передбачає, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.132 КПК України).

Відповідно до абз.1 ч.4 ст.132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення чинного законодавства, оскільки кримінальне провадження №0001497, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2023 закрите 26.03.2024 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто, в порядку, передбаченому цим Кодексом, ухвала слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2023 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна припинила свою дію.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.04.2024 у справі № 554/2506/22 (51-4350кмо23) вказала на аналогічне розуміння норми закону та зробила такі висновки:

"Частиною 1 ст.1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.1 ст.174 КПК).

Частини 3 та 4 ст.174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість, у ст.174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п.2 ч.1 ст.284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст.132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч.4 ст.132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст.3 Конституції України, ст.13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч.4 ст.132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч.1 ст.170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч.4 ст.132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна".

"Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

З огляду на зазначені правові висновки, враховуючи встановлені слідчим суддею обставини, клопотання не підлягає задоволенню, оскільки кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, ухвала слідчого судді про арешт майна, припинила свою дію відповідно до ч.4 ст.132 КПК України, отже припинило свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном, речовий доказ у цьому кримінальному провадженні, який не містить слідів кримінального правопорушення (що прямо випливає зі змісту постанови слідчого про закриття кримінального провадження через відсутність складу кримінального правопорушення), перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна, вирішення питання скасування арешту майна слідчим суддею після закриття кримінального провадження не передбачене чинним кримінальним процесуальним законодавством, а приписи ч.4 ст.132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст.3 Конституції України, ст.13 Конвенції задля усунення порушення прав власника майна, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч.1 ст.170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування. Ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, постановлена після закриття кримінального провадження, не передбачена кримінальними процесуальними нормами.

Тому, навіть погодження ініціатора закриття кримінального провадження із необхідністю скасування арешту, піднятого власником майна, не може бути вагомою підставою для винесення рішення з даного приводу щодо задоволення, має бути дотримана відповідна процедура з даного приводу, зазначена вище.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 131, 132, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1