Провадження № 1-кп/686/574/24
15 квітня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого
законного представника
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
представника ССД ОСОБА_10 ,
представника ОСОБА_11 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
ОСОБА_12 , будучи неповнолітнім, 20 серпня 2023 року, близько 17 год. 50 хв., перебуваючи поблизу зони відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована в АДРЕСА_3 , під час словесної суперечки із неповнолітнім ОСОБА_5 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи у положенні стоячи навпроти неповнолітнього ОСОБА_5 , коли той перебував в положенні стоячи, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, наніс один удар кулаком правої руки в праву підочну ділянку обличчя, внаслідок чого потерпілий впав на поверхню землі.
В результаті вказаних вище протиправних дій, ОСОБА_12 умисно спричинив неповнолітньому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді:
- діагностованої травми правої навколо-очної ділянки обличчя з тілесними ушкодженнями у вигляді рани м`яких тканин верхньої повіки правого ока, підшкірного крововиливу правої навколо-очної ділянки обличчя, садна шкіри центральної частини правої виличної ділянки обличчя, крововиливу під кон`юнктиву в зовнішньому куті правого очного яблука, гематоми в жировій клітковині позаочного простору правої очниці, закритого перелому верхньої (орбітальної) стінки правої гайморової пазухи верхньої щелепи зі зміщенням уламку в порожнину пазухи та накопиченням крові в просвіті пазухи, забою головного мозку легкого ступеня та помірного крововиливу під м`які мозкові оболонки (субарахноїдального крововиливу), що за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я.
Такі дії ОСОБА_12 суд розцінює, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними, дослідженими судом доказами.
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_12 , який в судовому засіданні свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. При цьому показав, що 20.08.2023 він із своєю дівчиною Софією пішли до друга на день народження. Під час святкування до Софії приїхав ОСОБА_13 та попросив вийти до нього. Софія спілкувалася з ОСОБА_13 , внаслідок чого ОСОБА_12 приревнував дівчину та наніс удар ОСОБА_13 в обличчя, від чого останній впав на землю. Підійшовши до ОСОБА_14 запитав чи потрібна допомога. Після чого приніс йому води та серветки. Згодом він з батьками їздили до лікарні, однак потерпілого там вже не було. Вибачався перед потерпілим та його батьками.
Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні показав, що 20.08.2023 він з друзями катався на велосипедах та згадав, що ОСОБА_15 перебуває на ОСОБА_16 . Попросивши її вийти вони поспілкувалися, однак за нею вийшов ОСОБА_17 . Коли ОСОБА_5 направився до велосипеда та повернувся, раптом відчув удар. ОСОБА_12 наніс йому удар від якого він упав. ОСОБА_5 стало погано, тому викликали швидку та доправили до лікарні. Він пам`ятає, щоб ОСОБА_18 надавав йому допомогу. Обвинуваченого не провокував та не ображав ні його, ні Софію. На лікуванні перебував протягом 20-25.08.2023 у нейрохірургічному відділенні. Від нанесеного ОСОБА_12 удару отримав забій головного мозку та перелом кістки під оком.
Показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що 20.08.2023 вона перебувала на дні народження з ОСОБА_12 .. ОСОБА_20 надіслав їй на телефон свою геолокацію, тому вона вийшла подивитися, де він знаходиться. За нею вийшов ОСОБА_18 та просив її повернутися на святкування. ОСОБА_5 не провокував ОСОБА_21 та намагався уникнути конфлікту. Коли ОСОБА_20 обходив ОСОБА_21 той наніс йому удар, від якого ОСОБА_13 впав. ОСОБА_18 повернувся до будиночку, через дві хвилини вийшов, запитав, що сталося та запропонував води.
Показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що він катався з ОСОБА_23 на велосипедах. Коли вони під`їхали до ОСОБА_16 , до них вийшла ОСОБА_15 та вони з ОСОБА_13 спілкувалися. Згодом вийшов ОСОБА_18 та запитав ОСОБА_13 чи ОСОБА_15 сиділа у нього на руках, той заперечив. ОСОБА_18 відвів ОСОБА_24 поговорити та наніс йому удар в обличчя, від якого той впав.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується і іншими, дослідженими судом доказами, зокрема:
- відомостями з витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до яких 21.08.2023 внесено відомості до ЄРДР про те, що 20.08.2023 близько 17 год. 30 хв. невстановлена особа, перебуваючи поблизу відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , під час суперечки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно нанесла удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого спричинила останньому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді перелому верхньої стінки правої гайморової пазухи, перелому нижньої стінки орбіти, контузії правого ока, ЗЧМТ, струсу головного мозку;
- відомостями з протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.08.2023, відповідно до яких ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять прийняти міри до ОСОБА_26 , 2006 року народження, який наніс ОСОБА_27 тілесні ушкодження у виді перелому верхньої стінки правої гайморової пазухи та перелому нижньої стінки орбіти, контузії правого ока. Подія мала місце неподалік будинку АДРЕСА_3 , 20.08.2023 близько 17 год. 30 хв.;
- відомостями з рапорту про повідомлення зі служби «102», відповідно до яких від ЕМД отримала виклик на базу відпочинку Кудрянка відбулася бійка. Заявник ОСОБА_28 ;
- відомостями з протоколу огляду місця події від 21.08.2023 та додатків до нього, яким зафіксовано місце події. Відповідно яких об`єктом огляду є відкрита ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_3 . В ході проведеного огляду виявлено та вилучено п`ять серветок білого кольору, на яких наявні сліди речовини бурого кольору;
- постановою про визнання у даному кримінальному провадженні 5 шт. серветок білого кольору, виявлених під час огляду місця події. Згідно квитанції порядковий № 626 паперовий конверт з серветками 29.08.2023 передано на зберігання;
- відомостями з протоколу огляду та додатку до нього від 23.08.2023, відповідно до яких проведено огляд травмкарти № 7794 на ім`я ОСОБА_5 . В ході проведеного огляду встановлено, що дана карта знаходиться на двох аркушах із відповідними написами та підписами лікарів. Проведено огляд довідки огляду лікарів від 20.08.2023 на ім`я ОСОБА_5 , яка знаходиться на одному аркуші із відповідними написами та підписами лікарів;
- висновком експерта № 517, відповідно до якого згідно сукупності даних, отриманих під час проведення цієї судово-медичної експертизи такими методами як обстеження ОСОБА_5 22.08.2023р. та дослідження його медичної документації за 2.08.2023, встановлено:
1. У підекспертного ОСОБА_5 станом на 22.08.2023р. мала місце травма правої навколо очної ділянки обличчя з зовнішніми тілесними ушкодженнями у вигляді рани м`яких тканин верхньої повіки правого ока, підшкірного крововиливу правої навколо-очної ділянки обличчя, садна шкіри центральної частини правої виличної ділянки обличчя та крововиливу під кон`юнктиву в зовнішньому куті правого очного яблука.
2. Ці зовнішні тілесні ушкодження в під експертного могли утворитись як від не менше ніж одноразової дії тупого твердого предмету (без можливості наразі визначити точні характеристики цього предмету через відсутність будь-яких специфічних ознак у тілесних ушкоджень), за механізмами: «удар-розтягнення-розрив» (рана), «удар» (крововиливи) та «удар тертя» (садно), так і від не менше ніж одного зіткнення правої навколо-очної ділянки обличчя під експертного з таким предметом, за тими ж механізмами, про що свідчать відповідна локалізація та загальні властивості цих зовнішніх тілесних ушкоджень.
3. а) остаточно оцінити ступінь тяжкості травми правої навколо-очної ділянки обличчя, отриманої ОСОБА_5 , наразі неможливо через невизначеність повної клінічної картини та недостатнього клінічного і діагностично-інструментального обстеження потерпілого, невизначеного кінця ушкодження, та відсутність оригіналів медичних документів із описом повного обстеження та процесу лікування до остаточного одужання потерпілого чи формування наслідків отриманої ним травми, у тому числі результатів додаткових досліджень, які під час цього були проведені потерпілому, та без яких не можна судити про остаточний характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у нього;
4. характер травми ( кількість і локалізація тілесних ушкоджень, їх ознаки та властивості0 в під експертного не є специфічними чи характерними для самовільного падіння людини з висоти власного зросту.
5. Судячи з кольору та стану загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення в межах 2-х діб до початку судово-медичної експертизи 22.08.2023р.;
- відомостями з протоколу тимчасового доступу до документів і їх тимчасового вилучення від 31.08.2023, відповідно до яких надано тимчасовий доступ медичної документації та вилучено медичну документацію стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 16 аркушах, які зшито та пронумеровано;
- відомостями з протоколу огляду від 31.08.2023, відповідно до яких проведено огляд КТ стаціонарного хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке міститься на лазерному диску DVD-R формату;
- висновком експерта № 543, згідно сукупності даних, отриманих під час проведення цієї судово медичної експертизи такими методами як аналіз результатів первинної судово-медичної експертизи ОСОБА_5 22.08.2023р. та дослідження його медичної документації за період 20.08.2023р. по 25.08.2023р., встановлено:
1. У потерпілого ОСОБА_5 в зазначений вище період часу була діагностована травма правої навколо-очної ділянки обличчя з тілесними ушкодженнями у вигляді рани м`яких тканин верхньої повіки правого ока, підшкірного крововиливу правої навколо очної ділянки обличчя, садна шкіри центральної частини правої виличної ділянки обличчя,крововиливу під кон`юнктиву в зовнішньому куті правого очного яблука, гематоми в жировій клітковині позаочного простору правої очниці, закритого перелому верхньої (орбітальної) стінки правої гайморової пазухи верхньої щелепи зі зміщенням уламку в порожнину пазухи та накопиченням крові в просвіті пазухи, струсу головного мозку.
3. Зазначені в пункті № 1 цих підсумків тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитись як від не менше ніж одноразової дії зі значною силою тупого твердого предмету (без можливості наразі визначити точні характеристики цього предмету через відсутність будь-яких специфічних ознак у тілесних ушкоджень), за механізмами: «удар-розтягнення розрив» (рана), «удар» (крововиливи та гематома), «удар-тертя» (садно), «удар-деформація» (перелом) і «удар» ( струс головного мозку), так і від менше ніж одного зіткнення зі значною силою правої навколо очної ділянки обличчя ОСОБА_5 з таким предметом, за тими ж механізмами, про що свідчать відповідна локалізація та загальні властивості цих тілесних ушкоджень, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень Середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я з відсутністю небезпеки для життя, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».
4. Характер травми (кількість і локалізація тілесних ушкоджень, їх ознаки та властивості ) в під експертного не є специфічними чи характерними для самовільного падіння людини з висоти власного зросту.
5. Судячи з кольору та стану загоєння зовнішніх тілесних ушкоджень, травма у потерпілого може мати давність утворення в межах 2-х діб до початку первинної судово-медичної експертизи 22.08.2023р.
- висновком експерта № 594, відповідно до якого згідно сукупності даних, отриманих під час проведення цієї судово-медичної експертизи такими методами як аналіз попередніх судово-медичних експертиз ОСОБА_5 від 22.08.2023р. і від 01.09.2023р., а також даних протоколу допиту лікаря нейрохірурга КНП «ХОЛ» ХОР ОСОБА_29 від 19.09.2023р. (лікуючого лікаря потерпілого ОСОБА_5 ), встановлено:
1. У потерпілого ОСОБА_5 була діагностовано травма правої навколо-очної ділянки обличчя з тілесними ушкодженнями у вигляді рани м`яких тканин верхньої повіки правого ока, підшкірного крововиливу правої навколо-очної ділянки обличчя, садна шкіри центральної частини правої виличної ділянки обличчя, крововиливу під кон`юнктиву в зовнішньому куті правого очного яблука, гематоми в жировій клітковині позаочного простору правої очниці, закритого перелому верхньої (орбітальної) стінки правої гайморової пазухи, забою головного мозку легкого ступеня та помірного крововиливу під м`які мозкові оболонки (субарахноїдального крововиливу).
2. Зазначені тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитись як від не менше ніж одноразової дії зі значною силою тупого твердого предмету ( без можливості наразі визначити точні характеристики цього предмету через відсутність будь-яких специфічних ознак у тілесних ушкоджень), за механізмами: «удар-розтягнення-розрив» (рана), «удар» (крововиливи та гематома), «удар-тертя» (садно), «удар-деформація» (перелом), «удар» (забій головного мозку з помірним субарахноїдальним крововиливом), так і від не менше ніж одного зіткнення зі значною силою правої навколо-очної ділянки обличчя ОСОБА_5 з таким предметом, за тими ж механізмами, про що свідчать відповідна локалізація та загальні властивості цих тілесних ушкоджень, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень Середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я з відсутністю небезпеки для життя, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».;
- відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту за участі неповнолітнього потерпілого та додатку до нього від 06.09.2023, відповідно до яких останній описав події, які мали місце 20.08.2023 близько 17 год. 30 хв. по АДРЕСА_3 . В ході яких він отримав тілесні ушкодження. Дані відомості підтверджуються висновком експерта № 567, відповідно до якого тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 могли утворитись у тому числі і в такий спосіб, який він описав і продемонстрував 06.09.2023р. під час проведення з ним слідчого експерименту, про що свідчать відповідна локалізація та характерні властивості цих тілесних ушкоджень, а також отримані слідчим шляхом дані про обставини події.;
- відомостями з протоколу огляду предмету (відео) від 23.08.2023, відповідно до яких проведено огляд DVD R диску, на якому містяться відеозаписи з камер відео спостереження , яка розташована на стовпі поблизу приватного будинку в АДРЕСА_3 . Даним відеозаписом зафіксовано нанесення ОСОБА_30 удару кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 ;
- відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту за участі неповнолітнього свідка ОСОБА_31 та додатку до нього від 06.09.2023, відповідно до яких останній описав події, які мали місце 20.08.2023 близько 17 год. 30 хв. по АДРЕСА_3 . В ході яких ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. Дані відомості підтверджуються висновком експерта № 568, відповідно до якого тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 могли утворитись у тому числі і в такий спосіб, який описав і продемонстрував свідок ОСОБА_32 06.09.2023р. під час проведення з ним слідчого експерименту, про що свідчать відповідна локалізація та характерні властивості цих тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , а також отримані слідчим шляхом дані про обставини події;
- відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту за участі неповнолітнього свідка ОСОБА_19 та додатку до нього від 08.09.2023, відповідно до яких остання описала події, які мали місце 20.08.2023 близько 17 год. 30 хв. по АДРЕСА_3 . В ході яких ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. Дані відомості підтверджуються висновком експерта № 570, відповідно до якого тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 могли утворитись у тому числі і в такий спосіб, який описала і продемонструвала свідок ОСОБА_19 08.09.2023р. під час проведення з нею слідчого експерименту, про що свідчать відповідна локалізація та характерні властивості цих тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , а також отримані слідчим шляхом дані про обставини події.;
- відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту за участі неповнолітнього свідка ОСОБА_22 та додатку до нього від 06.09.2023, відповідно до яких останній описав події, які мали місце 20.08.2023 близько 17 год. 30 хв. по АДРЕСА_3 . В ході яких ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. Дані відомості підтверджуються висновком експерта № 569 від 14.09.2023, відповідно до якого тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 могли утворитись у тому числі і в такий спосіб, який описав і продемонстрував свідок ОСОБА_22 06.09.2023р. під час проведення з ним слідчого експерименту, про що свідчать відповідна локалізація та характерні властивості цих тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , а також отримані слідчим шляхом дані про обставини події.;
- відомостями з протоколу огляду предмету (відео) від 31.08.2023, відповідно до яких проведено огляд DVD R диску, на якому міститься відеозапис із нагрудного відео реєстратора № VB475885. На даному відеозаписі зафіксовано розмову неповнолітнього ОСОБА_12 та працівників поліції, в ході якої ОСОБА_12 повідомляє обставини нанесення ним тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 ;
- відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту за участі неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_12 та додатку до нього від 27.09.2023, відповідно до яких останній описав події, які мали місце 20.08.2023 близько 17 год. 30 хв. по АДРЕСА_3 . В ході яких ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. Дані відомості підтверджуються висновком експерта № 641 від 29.09.2023, відповідно до якого тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 могли утворитись у тому числі і в такий спосіб, який описав і продемонстрував підозрюваний ОСОБА_12 27.09.2023р. під час проведення з ним слідчого експерименту, про що свідчать відповідна локалізація та характерні властивості цих тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , а також отримані слідчим шляхом дані про обставини події.
Таким чином, оцінюючи вищенаведені надані суду докази, кожен окремо, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а в сукупності достатніми для визнання ОСОБА_12 поза розумним сумнівом, винуватими у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні за викладених в описовій частині вироку обставин нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, як нанесення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та особу винного. Суд враховує, що ОСОБА_12 по місцю навчання зарекомендував себе як студент із середнім рівнем навчальних досягнень, занять без поважних причин не пропускає, порушень навчальної дисципліни не допускав; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на профілактичному обліку в секторі ювенальної превенції відділу превенції ХРУП ГУНП в Хмельницькій області не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше не судимий.
Відповідно до досудової доповіді представника персоналу Хмельницького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, ОСОБА_12 у разі якщо суд дійде висновку про можливість призначення покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, або застосування терміну з випробуванням, орган пробації з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень пропонує застосувати додатковий обов`язок відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України та ч. 3 п. 4 ст. 76 КК України.
Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудним у розумінні ст. 19 КК України.
При призначенні покарання, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 є щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, а також часткове відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 не встановлено.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а також на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити його від відбування такого покарання з випробуванням та покладенням обов`язків згідно ч. 1 ст. 76 того ж Кодексу.
Позов прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького щодо стягнення з ОСОБА_12 витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення залишити без задоволення, оскільки витрати відшкодовано в повному обсязі відповідно до квитанцій № 18, 19 від 23.10.2023 року.
Позов ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_12 , ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково. Вважати обґрунтованими вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_12 31 527,51 грн. витрат понесених на лікування та відновлення ОСОБА_5 а також вартість проїзду до місця лікування та повернення з нього.
З врахуванням перерахованих законним представником обвинуваченого коштів законному представнику потерпілого на відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням в сумі 70 000 грн. (13.11.2023), а також віктимну поведінку потерпілого, вимоги про стягнення моральної шкоди заподіяної потерпілому слід задовольнити частково. Крім цього, позивачем не надано достатньо доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 300 000 грн., а тому додатково слід стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_6 12 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, що визначено ч. 5 ст. 128 КПК України.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В судовому засіданні встановлено протиправність поведінки ОСОБА_12 його вина у вчиненні кримінального правопорушення.
При вирішенні цивільного позову у даному кримінальному провадженні суд, розглядаючи його в межах заявлених позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, керується принципом законності, виваженості, справедливості, диспозитивності та положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».
Так, пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить. Право особи на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок спричинення тілесних ушкоджень, є абсолютним. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України). Крім того, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.
Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір моральної (немайнової) шкоди, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання:
за ч. 1 ст. 122 КК України, у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.
Позов прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького щодо стягнення з ОСОБА_12 витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення залишити без задоволення
Позов ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_12 , ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_6 12 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, в решті позову відмовити.
-5 шт. серветок білого кольору, згідно квитанції порядковий № 626 паперовий конверт з серветками від 29.08.2023, знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1