Справа № 463/3828/18
Провадження № 1-кп/463/26/24
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

про відвід колегії суддів

21 травня 2024 р. Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву обвинуваченого ОСОБА_15 про відвід колегії суддів в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000359 від 16.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України,

в с т а н о в и в :

в провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000359 від 16.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.

08 травня 2024 року обвинувачений ОСОБА_15 подав заяву про відвід колегії суддів в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні.

Подану заяву мотивує тим, що колегія суддів протягом розгляду кримінального провадження діє абсолютно не об`єктивно, однобоко, проявляє по відношенню до нього, як обвинуваченого у кримінальному провадженні, упереджене та необ`єктивне ставлення, яке на його думку полягає у наступному. Так, колегією суддів безпідставно відмовлено йому у задоволенні клопотань від 01.05.2024 року про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, чим порушено його право у доступі до суду та право на захист, а також унеможливило його безпосередню участь у судових засіданнях; не розглянуто та не оголошено у судових засіданнях його заяву про відвід прокурора ОСОБА_17 від 22.09.2021 року, який безпідставно брав участь у даній справі, як державний обвинувач до 14.12.2023 року; 21.12.2022 року проведено судове засідання під час повітряної тривоги. Вважає, що при подальшій участі у справі цієї колегії суддів досягти дотримання засад кримінального провадження визначених ст.7 КПК України є неможливим, оскільки у діях колегії суддів з його сторони постійно буде існувати сумнів щодо її об`єктивності, безсторонності, незалежності та неупередженості.

Обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у підготовче судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Від представника потерпілого ОСОБА_18 21.05.2024 року поступило клопотання про проведення судового засідання без її участі.

З врахуванням наведеного, суд вважає за можливим розглянути заяву про відвід колегії суддів у відсутності учасників процесу, які не з`явилися у судове засідання.

Захисник ОСОБА_8 у підготовчому засіданні підтримав заяву про відвід.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вирішення заяви про відвід віднесли на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_5 зазначила, що підстави для відводу колегії суддів, які передбачені КПК України відсутні, а тому у задоволенні заяви про відвід просить відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали заяви про відвід та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З метою забезпечення дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити відвід колегії суддів, який відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, повинен бути вмотивованим. Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст.ст.75, 76 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, дізнавачу, захиснику, представнику, експерту, представнику персоналу органу пробації, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Статтею 75 КПК України, закріплено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У відповідності до вимог ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Таким чином, оскільки обвинуваченим ОСОБА_15 заявлено відвід всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, тому такий відвід розглядається цим же складом суду.

За результатами розгляду поданої заяви, суд, перевіривши викладені у заяві доводи, приходить до висновку, що заява про відвід колегії суддів в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підлягає до задоволення, у зв`язку з відсутністю законних підстав (обставин), передбачених ст.75 КПК України, які б виключали можливість участі суддів у кримінальному провадженні за № 0000359 від 16.11.2017 року.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах «П`єрсак проти Бельгії», «Кіпріану проти Кіпру», «Грівз проти Сполученого Королівства»).

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується. Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення ЄСПЛ у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п.45). При визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п.44).

Тобто, особиста безсторонність суду презюмується доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді чи колегії суддів.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Так, обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_15 у своїй заяві, не доводять упередженості, необ`єктивності та зацікавленості колегії суддів у розгляді кримінального провадження на користь когось із його учасників, доводи заявника зводяться до незгоди з прийнятими процесуальними рішеннями колегії суддів, що не є підставою для відводу.

Крім цього заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення складу суду від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, оскільки перелік підстав для відводу судді передбачений положеннями ст.75 КПК України є вичерпним, однак обвинуваченим ОСОБА_15 не зазначено жодної обставини, яка б свідчила про необ`єктивність чи упередженість колегії суддів, а також не наведено аргументів, за яких можливо прийти до висновку, що подальший розгляд кримінального провадження за № 0000359 від 16.11.2017 року колегією суддів може призвести до ймовірності ухвалення незаконних, необґрунтованих та несправедливих рішень, зокрема й за результатами завершення судового розгляду кримінального провадження щодо обвинувачених у даному кримінальному провадженні, а тому у задоволенні заяви про відвід колегії суддів слід відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_15 про відвід колегії суддів в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000359 від 16.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3