Овруцький районний суд Житомирської області

Справа № 284/263/21
Провадження № 1-кп/286/18/24
У Х В А Л А

22.02.2024 року
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 від шлюбу з ОСОБА_6 має чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 15.05.2017 року у справі № 284/280/17, яке набрало законної сили 01.06.2017 року, вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно з 14.04.2017 року до 29.07.2023 року, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_7 ; в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 30.07.2023 року до 10.11.2024 року, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_8 ; в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.11.2024 року до 03.06.2027 року, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_9 ; в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04.06.2027 року до 07.01.2029 року, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_10 .

Але ОСОБА_4 всупереч вимог ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України (батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття) злісно ухилявся від встановлених рішенням суду платежів на утримання дитини, оскільки будучи працездатним, за сприянням в офіційному працевлаштуванні в органи державної влади не звертався, іншої матеріальної допомоги ОСОБА_4 на утримання своїх дітей не надавав, в результаті чого утворилась заборгованість по виплаті встановлених судовим рішенням коштів на утримання дітей (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці аліментних платежів за період часу з 01.10.2019 року до 01.02.2021 року на загальну суму 48361,84 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на фоні конфліктів, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з якою він проживав в одному будинку, що призводило до психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої, емоційної невпевненості, втрати позитивних емоцій, нездатності захистити себе та своїх дітей.

Зокрема ОСОБА_4 , систематично, а саме: в період з 02.11.2020 року по 09.11.2020 року, 09.12.2020 року о 23 годині, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також 12.12.2020 року о 17 годині 40 хвилин, перебуваючи по місцю проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, ображав словами нецензурної лайки свою колишню дружину ОСОБА_6 , погрожував їй фізичною розправою, ти самим викликав у ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість.

Під час вчинення домашнього насильства у вказані вище дні потерпіла постійно викликала працівників Народицького відділення поліції, які по приїзді припиняли протиправні дії ОСОБА_4 та складали проти нього протоколи про вчинення адміністративних правопорушень щодо домашнього насильства та проводили профілактичні бесіди.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне систематичне домашнє насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість її життя.

Крім цього, 07.02.2021 року близько 21 години ОСОБА_4 з метою викрадення важливих особистих документів прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке перебуває у комунальній власності Народицької селищної ради та передано у користування ОСОБА_6 відповідно до договору оренди житлового приміщення № 62 від 19.12.2020 року та рішення виконавчого комітету Народицької селищної ради № 282 від 18.12.2020 року, в якому (домоволодінні) вона разом із неповнолітніми дітьми постійно проживає.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до житлового будинку вказаного домоволодіння та керуючись мотивами спрямованими на порушення недоторканості житла, що виражається у незаконному проникненні до нього, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, всупереч вимогам ст.30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла, скориставшись тимчасовою відсутністю власниці ОСОБА_6 та сторонніх осіб, застосовуючи силу, пошкодив металеву скобу та зірвав навісний замок вхідних дверей веранди, таким чином їх (двері) відчинив.

В подальшому ОСОБА_4 через відкриті ним двері потрапив до приміщення веранди, де підійшов до вхідних дверей будинку і, застосовуючи фізичну силу, вирвав з дерев`яної коробки металеву скобу з навісним замком та, відкривши їх (двері), без дозволу ОСОБА_6 незаконно проник до приміщення вказаного житлового будинку, чим порушив недоторканість житла.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 07.02.2021 року близько 21 години 10 хвилин ОСОБА_4 ,. перебуваючи в приміщенні зазначеного будинку, таємно для власника та сторонніх осіб, діючи з метою помсти своїй колишній дружині ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне заволодіння важливими особистими документами, в житловій кімнаті знайшов належну ОСОБА_6 сумку, в якій виявив паспорти та інші важливі особисті документи, якими незаконно заволодів, а саме:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , виданого 02.04.2005 Народицьким РВ УМВС України в Житомирській області;

- паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , виданого 06.09.2019 Народицьким РВ УМВС України в Житомирській області;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , виданого 30.03.2020 Народицьким РВ УМВС України в Житомирській області;

- свідоцтва про народження ОСОБА_12 серії НОМЕР_4 від 26.06.1985;

- свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_5 від 17.08.2005;

- свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_6 від 24.11.2006;

- свідоцтва про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_7 від 10.06.2009;

- свідоцтва про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_8 від 14.01.2011;

- посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3 категорії серії НОМЕР_9 , видане 22.11.2005 на ім`я ОСОБА_6 ;

- посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_10 , видане 17.08.2005 на ім`я ОСОБА_7 ;

- посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_11 , видане 24.11.2006 на ім`я ОСОБА_8 ;

- посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_12 , видане 10.06.2009 на ім`я ОСОБА_9 ;

- посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_13 , видане 14.01.2011 на ім`я ОСОБА_10 ;

- картка платників податків, видана 20.06.2002 на ім`я ОСОБА_6 ;

- картка платників податків, видана 23.03.2017 на ім`я ОСОБА_7 ;

- картка платників податків, видана 23.03.2017 на ім`я ОСОБА_8 ;

- картка платників податків, видана 23.03.2017 на ім`я ОСОБА_9 ;

- картка платників податків, видана 23.03.2017 на ім`я ОСОБА_10 ;

- трудова книжка, видана на на ім`я ОСОБА_6 ;

- посвідчення батьків багатодітної родини серії НОМЕР_14 , виданого Народицькою районною державною адміністрацією.

Відразу після цього ОСОБА_4 , зберігаючи при собі вказані вище документи, через вхідні двері покинув житловий будинок та домоволодіння в цілому, і направився до місця свого проживання, де розпорядився викраденими документами на власний розсуд.

В подальшому, 08.02.2021 року близько 01 години ОСОБА_4 , перебуваючи у житловій кімнаті будинку домогосподарства за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою помсти своїй колишній дружині ОСОБА_6 , а також приховування слідів вчиненої крадіжки паспортів і інших важливих особистих документів, умисно знищив вищевказані паспорти та інші важливі особисті документи шляхом спалювання в грубі, яку використовував для опалення приміщення будинку.

Допитаний в судовому засіданні, як обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та дав суду визнавальні покази. Крім часткового визнання своєї провини і показів обвинуваченого ОСОБА_4 , вина обвинуваченого повністю підтверджується показами потерпілої ОСОБА_6 , неповнолітніх свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , допитаних в судовому засіданні, та підтверджується дослідженими в судовому засіданні документальними доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи за обвинуваченням ОСОБА_4 без її участі, повідомила, що цивільний позов заявляти не буде.

22.02.2024 року від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 до Овруцького районного суду Житомирської області надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в якому сторона захисту просить звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.1 ст.162, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357, ч.1 ст.164 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник клопотання підтримали, просили його задоволити. Обвинувачений ОСОБА_4 просив звільнити його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити щодо нього кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності та задоволення клопотання сторони захисту не заперечив, вбачає законним звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 4 ст.286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За правилами ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2, 3 ст.49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як підозрюваного чи обвинуваченого; згода особи на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Обвинуваченому ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.1 ст.162, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357, ч.1 ст.164 КК України, що відбулися у період до 08.02.2021 року.

Як випливає з вимог ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.162, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357, ч.1 ст.164 КК України, за ступенем тяжкості є кримінальними проступками, за які передбачено покарання не пов`язане з позбавленням волі, а саме у виді обмеження волі, так і менш суворе, ніж обмеження волі, а кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, є нетяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді як обмеження волі, так і позбавлення волі на строк до двох років.

Відповідно до приписів п.п.1, 2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що події кримінальних правопорушень за ст.126-1, ч.1 ст.162, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357, ч.1 ст.164 КК України, мали місце у період до 08.02.2021 року, тобто на даний час минуло більше 3 років, що є підставою для застосування положень п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2, 3 ст.49 КК України.

Зі змісту ст.ст.284288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності судом є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода підозрюваного, обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.126-1, ч.1 ст.162, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357, ч.1 ст.164 КК України.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою особи ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє її від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію ОСОБА_4 та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.1 ст.162, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357, ч.1 ст.164 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинені ним кримінальні правопорушення належать за ступенем тяжкості до категорії кримінальних проступків та нетяжкого злочину, цивільного позову про відшкодування шкоди потерпілою не заявлено, строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст.126-1, ч.1 ст.162, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357, ч.1 ст.164 КК України закінчились, особа не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього в цій частині, а обставини щодо вчинення особою протягом цих строків нового кримінального правопорушення чи ухилення від слідства або суду не виявлено.

При цьому відмова суду у звільненні особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав особи, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

У кримінальному провадженні судові витрати відсутні, є речові докази.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 283-288, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, ст.49 Кримінального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 задоволити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.1 ст.162, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357, ч.1 ст.164 КК України, на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 08.02.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.1 ст.162, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357, ч.1 ст.164 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази начіпний замок та ключ до нього, який упаковано до пакету експертної служби № SUD1131830, начіпний замок з металевою скобою та ключ до нього, який упаковано до пакету експертної служби № SUD1131795, обвуглена зв`язка ключів, монети, проводи-тюльпани, металева частина гаманця на защіпках, які упаковано до пакету експертної служби № 7114436, та поміщено на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - знищити.

Речові докази фото-знімки ОСОБА_10 залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Речові докази - пара зимових черевик 43 розміру, які упаковано до пакету експертної служби №ЕХР0457156, 50 (п`ятдесят) гривень однією купюрою, які упаковано до пакету експертної служби № 7172661, та поміщено на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області повернути власнику ОСОБА_4 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Копії ухвали вручаються сторонам кримінального провадження негайно після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1