Провадження № 1-кс/344/5061/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , представника власника та володільця майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача СД Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000537, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Дізнавач ОСОБА_3 за погодженням прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді із клопотанням, у якому просить :

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2024 року до чергової частини Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов рапорт поліцейського взводу 2 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП рядового поліції ОСОБА_6 , про те, що 28.06.2024 року було зупинено транспортний засіб марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 , в ході огляду якого було виявлено ознаки підробки даного реєстраційного документу.

28.06.2024 року в ході огляду місця події в ОСОБА_7 було вилучено: транспортний засіб - автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 .

Вказаний автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію було визнано речовим доказом.

Підставами для тимчасового вилучення вище зазначеного майна стало те, що воно могло бути одержане внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, крім цього є підстави вважати, що таке зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що воно в подальшому може мати доказове значення під час досудового розслідування та могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,

Дізнавач в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задоволити. Додала, що арешт накладається з метою забезпечення збереження речових доказів і задля проведення забезпечення призначеної експертизи, як щодо свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, так і щодо самого транспортного засобу, на наявність ознак підроблки. Лише експерт може визначити вказаний факт.

Адвокат ОСОБА_4 заперечив відносно накладення арешту на транспортний засіб через безпідставність. Дізнавачем жодним чином не доведено необхідність позбавлення право користування на такий законного власника майна. Разом з тим, зазначив, що в цілому клопотання та підстави вилучення як свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, так і самого транспортного засобу є формальними. При цьому, у рапорті поліцейського ОСОБА_6 про виявлення ознак підробки реєстраційного документу, не зазначено в чому полягають такі ознаки підробки.

Вислухавши думку учасників розгляду клопотання, перевіривши матеріали такого, слідчий суддя дійшла наступного висновку :

Сектором дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000537, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, відповідно до протоколу огляду місця подій у ОСОБА_7 вилучено: транспортний засіб - автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 . При цьому, зазначено, що на місці події присутній поліцейський зводу №2 роти №2 БУПП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , який повідомив, що в ході перевірки документів у ОСОБА_7 , а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виявлено ознаки підробки.

Разом з тим, згідно з поясненнями ОСОБА_7 від 28.06.2024, патрульний поліції повідомив йому, що на реєстраційному документ транспортного засобу вбачаються ознаки підробки, зокрема щодо нанесення захисної плівки.

Постановою дізнавача від 28.06.2024 вилучений автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію визнано речовими доказами.

Постановою дізнавача від 01.07.2024 призначено криміналістичне дослідження як щодо транспортного засобу, так щодо свідоцтва про його реєстрацію на предмет відповідності.

Згідно з супровідними листами від 01.07.2024 такі постанови скеровано до виконання Івано-Франківському відділенню Київського науково-дослідного Інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, за датою реєстрації 10.01.2024, ТСЦ 2641, серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_3 є ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно із ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 цього Кодексу, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що матеріали клопотання свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зміни, втрати, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом з тим, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладено на нього арешт, як на речовий доказ.

Враховуючи, що вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу може свідчити вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, а таке в свою чергу є підставою набуття права власності на автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_3 ; даний факт є підставою перевірки засобами забезпечення кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України; у кримінальному провадженні призначено експертизи на відповідність вилученого майна, відтак з метою збереження речового доказу та проведення відповідних експертиз, досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

На даному початковому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник (володілець) майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту, згідно положень ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст.131-132, 167, 170-173,175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на : свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_3 серії та номер НОМЕР_2 та транспортний засіб - автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_3 , яке було вилучено під час проведення огляду місця події 28.06.2024, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1