Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1289/24

Номер провадження: 1-кс/511/507/24

23.05.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Полезне Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого в силу ст.89 КК України, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що СВ № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 3 січня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 за невстановлених обставин, але не пізніше періоду часу з 11.03.2024 по 22.03.2024, з метою збуту, умисно незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс у вигляді подрібненої рослинної речовини, масою у висушеному стані 7,13 г, який умисно незаконно зберігав за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , з метою збуту та у межах своєї доступності до 22 березня 2024 року.

Надалі, реалізовуючи свій прямий умисел на збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, який він попередньо незаконно придбав та зберігав, 22 березня 2024 року приблизно о 20 год 30 хв ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив, всупереч вимогам статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якими встановлено обмеження обігу наркотичних засобів, за грошові кошти в сумі 2 000,00 гривень незаконно умисно збув ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою у висушеному стані 7,13 г.

Крім того, діючи повторно, ОСОБА_5 , за невстановлених обставин, але не пізніше 17 травня 2024 року, з метою збуту, умисно незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс у вигляді подрібненої рослинної речовини вагою брутто 11 г, який умисно незаконно зберігав за місцем свого мешкання АДРЕСА_1 ,з метою збуту та у межах своєї доступності до 21 травня 2024 року.

Надалі, реалізовуючи свій прямий умисел на повторний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, який він попередньо незаконно придбав та зберігав, 21 травня 2024 року приблизно о 12:50 год, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив, всупереч вимогам статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якими встановлено обмеження обігу наркотичних засобів, за грошові кошти в сумі 2000,00 гривень умисно, повторно, збув ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс вагою брутто 11 г.

В подальшому, 21 травня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, кваліфікованих за частиною 2 статті 307 КК України.

Підозра ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: показаннями свідків, протоколами видачі грошових коштів закупнику, оглядами місця події, під час яких у закупника ОСОБА_8 вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, висновком експертизи, протоколом обшуку від 21.05.2024 та вилученими під час нього речовими доказами: грошовими коштами, які надавались слідчим 21.05.2024 в рамках проведення оперативної закупки, наркотичними речовинами, які останній зберігав за місцем свого мешкання з метою збуту, протоколом затримання в порядку статті 208 КПК та іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з цим, стороною обвинувачення встановлено ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання до десяти років; незаконно впливати на свідків, оскільки йому відомі анкетні дані їх; продовжити свою злочинну діяльність.

З метою запобігання встановленим ризикам, сторона обвинувачення вважає доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний просив обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відділенням № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000009 від 3 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Пункт четвертий частини 2 статті 183 КПК України визначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як встановлено з матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_5 в силу статті 89 КК України раніше не судимий.

Санкція частини 2 статті 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину та їх кількість достатня для подальшого розслідування, а також наявність ризиків, передбачених диспозицією статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; продовжити свою злочинну діяльність.

Відносно аргументів сторони захисту, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК України.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Разом з тим, згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу підозрюваного, встановлені ризики, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Частина друга статті 197 КПК України регламентує, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до частини 1 статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Підозрюваного ОСОБА_5 було затримано 21 травня 2024 року, з цієї дати обчислюється строк тримання під вартою, який не може перевищувати 60 днів, тобто до 19 липня 2024 року, а тому вимога слідчого про застосування запобіжного заходу до 21 липня 2024 року підлягає частковому задоволенню, оскільки перевищує шістдесят днів.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 КК України задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, з моменту затримання, тобто з 21 травня 2024 року до 19 липня 2024 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Одночасно визначити розмір застави у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2024 року) в сумі 121 120,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

-заборонити спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В іншій частині відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (стаття 198 КПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1