Справа № 712/3845/24
Провадження №1-кс/712/1773/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000977 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на речові докази, які вилучені під час санкціонованого огляду.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000977 від 23.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , група осіб здійснює незаконний видобуток піску на березі р. Дніпра, що свідчить про порушення правил використання надр та їх незаконне видобування. (ЄО 15204 від 23.03.2024).

Під час виїзду на місце події встановлено, що на території Червонослобідської сільської ради в адміністративних межах с. Червона Слобода в межах між вул. Берегова та урізом води Кременчуцького водосховища, між вул. Лесі Українки та вул. Придніпровською здійснювався намив піску з акваторії Кременчуцького водосховища.

У ході проведення огляду місця події встановлено, що трубопровід, яким здійснювалось транспортування корисної копалини з місця її видобутку, виходить на прибережну смугу в районі між вул. Дружби та вул. Придніпровською. У подальшому зафіксовано, що вказаний трубопровід з`єднаний із плавзасобом (земснаряд), що розташований на відстані близько 250-300 метрів від берегової лінії.

Під час огляду був залучений спеціаліст криміналіст ВК СУ ГУНП в Черкаській області, яким за допомогою службового безпілотного літального судна DJI MAVIC 2 Zoom (реєстраційне посвідчення державного повітряного НОМЕР_1 ) зафіксовано точні координати розташування на водному плесі вищезазначеного плавзасобу (несамохідного земснаряду «Зірка Черкас» під № НОМЕР_2 ), за допомогою якого здійснювався видобуток корисної копалини - піску.

Відповідно до даних спецдозволу за допомогою сервісів гугл здійснено відображення координат поворотних точок родовища, яке використовує ТОВ "Черкаси кар`єр", та отримано відображення координат земснаряду зафіксованих під час огляду місця події та встановлено, що земснаряд знаходиться поза межами спеціального дозволу на користування надрами, а отже видобуток здійснюється незаконно.

24.03.2024 вилучений плавзасіб під №КИВ - 0340 - К постановою слідчого визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно протоколу огляду від 24.03.2024 встановлено, що плав засіб знаходиться за межами території, на якій згідно спеціального дозволу на користування надрами №6093 від 22.12.2015 дозволено видобування піску.

Відповідно до свідоцтва про право власності на судно № НОМЕР_3 плавзасіб належить ОСОБА_5 .

У ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який являється директором ТОВ «Черкаси кар`єр», який, скориставшись ст. 63 Конституції України, відмовився надавати будь-які покази, а також не надав дозвіл на проведення огляду території «Черкаси-Кар`єр»

У зв`язку з вищезазначеним, у органу досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна, виникла необхідність в накладенні на нього арешту, так як незастосування зазначеного засобу забезпечення кримінального провадження, може призвести до негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор у судовому засіданні просив клопотання задовольнити, зазначив, що вилучений плавзасіб є предметом вчинення злочину.

Представник власника майна у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вважає, що у даному кримінальному провадженні невірна кваліфікація кримінального правопорушення, порушено порядок збирання доказів, надані прокурором докази, отримані ним з іншого кримінального правопорушення, вилучений плавзасіб не відповідає вимогам ст. 98 КПК України, його не можна приховати.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно зі ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000977 від 23.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , група осіб здійснює незаконний видобуток піску на березі р. Дніпра, що свідчить про порушення правил використання надр та їх незаконне видобування. (ЄО 15204 від 23.03.2024).

Під час виїзду на місце події встановлено, що на території Червонослобідської сільської ради в адміністративних межах с. Червона Слобода в межах між вул. Берегова та урізом води Кременчуцького водосховища, між вул. Лесі Українки та вул. Придніпровською здійснювався намив піску з акваторії Кременчуцького водосховища.

У ході проведення огляду місця події встановлено, що трубопровід, яким здійснювалось транспортування корисної копалини з місця її видобутку, виходить на прибережну смугу в районі між вул. Дружби та вул. Придніпровською. У подальшому зафіксовано, що вказаний трубопровід з`єднаний із плавзасобом (земснаряд), що розташований на відстані близько 250-300 метрів від берегової лінії.

Під час огляду був залучений спеціаліст криміналіст ВК СУ ГУНП в Черкаській області, яким за допомогою службового безпілотного літального судна DJI MAVIC 2 Zoom (реєстраційне посвідчення державного повітряного НОМЕР_1 ) зафіксовано точні координати розташування на водному плесі вищезазначеного плавзасобу (несамохідного земснаряду «Зірка Черкас» під № НОМЕР_2 ), за допомогою якого здійснювався видобуток корисної копалини - піску.

Відповідно до даних спецдозволу за допомогою сервісів гугл здійснено відображення координат поворотних точок родовища, яке використовує ТОВ "Черкаси кар`єр", та отримано відображення координат земснаряду зафіксованих під час огляду місця події та встановлено, що земснаряд знаходиться поза межами спеціального дозволу на користування надрами, а отже видобуток здійснюється незаконно.

24.03.2024 вилучений плавзасіб під №КИВ - 0340 - К постановою слідчого визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на те, що майно, зазначене в клопотанні, являється речовими доказами по даному кримінальному провадженню, може мати істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення речових доказів, слідчий суддя вважає, що є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам знищення цього майна та втраті вагомих доказів кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що відомості до ЄРДР внесені 23.03.2024, з початку внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення пройшов незначний час, а отже проведення слідчих дій тільки розпочато, кваліфікація за ч. 3 ст. 240 КК України є попередньою, орган досудового розслідування не позбавлений можливості змінити попередню кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен врахувати наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України.

Прокурор довів, що вилучений плавзасіб є предметом вчинення можливого кримінального правопорушення, він визнаний речовим доказом.

Накладення арешту на майно не позбавляє власника права власності на це майно, а є тимчасовим обмеженням на право відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Також слідчий суддя враховує, що вилучений плавзасіб належить фізичній особі, яка не є підприємцем, а отже вилучений плавзасіб не використовується у господарській діяльності, таким чином накладення арешту майна не є втручанням у будь-яку господарську діяльність та не є порушенням будь-яких прав власника майна. Доказів протилежного слідчому судді під час розгляду клопотання не надано, так само і не надано доказів того, що органом досудового розслідування порушено порядок збирання доказів.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході проведення огляду від 23.03.2024 несамохідний земснаряд «Зірка Черкас» під № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши право розпорядження та користування.

Виконання ухвали про накладення арешту на майно покласти на слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , слідчих, які входять до групи слідчих.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 03 квітня 2024 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1