Справа № 204/2565/24
Провадження № 1-в/204/494/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 листопада 2018 року, відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №223 від 04.03.2024 року, зазначено, що на тлі медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан пацієнта залишається стабільним протягом тривалого часу, що виражається у зовні спокійній, упорядкованій поведінці, відсутності агресивних та аутоагресивних тенденцій. Розлади сприйняття заперечує, поведінкою не виявляє. Параноїдна симптоматика у вигляді маячних ідей впливу, переслідування, отруєння, стосунків до родичів втратили свою актуальність, не впливають на поведінку пацієнта. Грубих емоційно-вольових розладів не виявляє. Зберігаються формальні розлади мислення (паралогічність, аморфність, непослідовність), що є незворотніми проявами ендогенного процесу. В повній мірі почав усвідомлювати прояви свого психічного захворювання, визнає його хронічний, рецидивуючий перебіг. Сформувалось формально вірне відношення до свого стану і скоєного та позитивні соціально-терапевтичні настанови на майбутнє. За результатами оцінювання ризику насильства за шкалою HCR-2013 . ризик насильства з боку ОСОБА_6 в майбутньому є «помірним». Викладене, свідчить про відсутність особливої небезпеки пацієнта для оточуючих. Таким чином, за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №223 від 04.03.2024 року.

Пацієнт в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру.

Захисник в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 і просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що на тлі медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан пацієнта залишається стабільним протягом тривалого часу, що виражається у зовні спокійній, упорядкованій поведінці, відсутності агресивних та аутоагресивних тенденцій. Розлади сприйняття заперечує, поведінкою не виявляє. Параноїдна симптоматика у вигляді маячних ідей впливу, переслідування, отруєння, стосунків до родичів втратили свою актуальність, не впливають на поведінку пацієнта. Грубих емоційно-вольових розладів не виявляє. Зберігаються формальні розлади мислення (паралогічність, аморфність, непослідовність), що є незворотніми проявами ендогенного процесу. В повній мірі почав усвідомлювати прояви свого психічного захворювання, визнає його хронічний, рецидивуючий перебіг. Сформувалось формально вірне відношення до свого стану і скоєного та позитивні соціально-терапевтичні настанови на майбутнє. За результатами оцінювання ризику насильства за шкалою HCR-2013 . ризик насильства з боку ОСОБА_6 в майбутньому є «помірним». Викладене, свідчить про відсутність особливої небезпеки пацієнта для оточуючих. Таким чином, за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 листопада 2018 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру перевести його до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1