печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7827/24-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

19.02.2024 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодженням із заступником начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, що тимчасово вилучене 08.02.2024 під час особистого обшуку затриманого за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон Apple Iphone 14 IMEI НОМЕР_1 , із наявною в ньому сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з серійним № НОМЕР_2 та н.т. НОМЕР_3 , у силіконовому чохлі; ніж «BANHMADE»; купюри, ззовні схожі на грошові кошти гривні загальною сумою 6526 (шість тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень.

20 лютого 2024 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, слідчим було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий вказує, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000904 від 23.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2023 року до чергової частини Тульчинського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області надійшло повідомлення від дільничого офіцера поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про те, що ним під час патрулювання за межами населеного пункту с. Шура-Копіївська Тульчинського району на узбіччі дороги, за залізничним переїздом, біля лісосмуги було виявлено автомобіль марки «КАМАЗ 5320» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_4 з причепом «ГКБ 8352» д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_7 , які були завантажені лісопродукцією без відповідних дозвільних документів. Крім того, виявлено автомобіль марки «УРАЛ 43202» зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_8 , на якому встановлений кран-маніпулятор, який також був завантажений лісопродукцією без відповідних дозвільних документів.

Вказані транспортні засоби використовувались ДП «Тульчинський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «ВІНОБЛАГРОЛІС» в господарській діяльності, директором якого є ОСОБА_9 .

За вказаним фактом Тульчинським РВП ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000313 від 09.08.2023 за ч. 1 ст. 246 КК України.

Постановою керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 від 09.08.2023 визначено групу прокурорів у складі заступника керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_11 та прокурора цієї прокуратури ОСОБА_12 .

Під час досудового розслідування, за клопотанням слідчого поліції, слідчим суддею Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_13 09.08.2023 та 16.08.2023 на вищезазначені транспортні засоби та лісопродукцію накладено арешт.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, у вересні 2023 року, в керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від директора ДП «Тульчинський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «ВІНОБЛАГРОЛІС» ОСОБА_9 за сприяння у закритті вказаного кримінального провадження та повернення вилучених транспортних засобів.

Так, ОСОБА_10 будучи керівником Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області знав, що арештовані у кримінальному провадженні № 0000313 від 09.08.2023 за ч. 1 ст. 246 КК України транспортні засоби використовуються ДП «Тульчинський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «ВІНОБЛАГРОЛІС» під час здійснення господарської діяльності, при цьому арештований «УРАЛ 43202» д.н.з. НОМЕР_6 належить на праві приватної власності донці ОСОБА_9 ОСОБА_14 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, остерігаючись викриття працівниками правоохоронних органів, однак бажаючи незаконно збагатитись ОСОБА_10 розробив злочинний план одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 та залучив до вчинення кримінального правопорушення заступника голови Тульчинської районної військової адміністрації ОСОБА_5 , який перебував у дружніх відносинах з ОСОБА_9 та погодився на пропозицію ОСОБА_10 на спільне вчинення кримінального правопорушення.

Згідно розробленого ОСОБА_10 плану ОСОБА_5 мав зустрітись із ОСОБА_9 та запропонувати останньому вирішити питання щодо закриття кримінального провадження та повернення транспортних засобів шляхом надання неправомірної вигоди керівнику Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 та після отримання згоди надати неправомірну вигоду, повинен був одержавши кошти від ОСОБА_9 передати ОСОБА_10 .

За виконання своєї ролі у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_10 пообіцяв ОСОБА_5 частину коштів від одержаної неправомірної вигоди.

Так, на виконання своєї ролі пособника у вчиненні кримінального правопорушення, у точно невстановленому місці та час, але до 23.10.2023 ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів на виконання розробленого ОСОБА_10 плану, зустрівся з ОСОБА_9 та повідомив, що він перебуває з керівником Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_10 у хороших відносинах та останній, як керівник прокуратури може сприяти у поверненні вилучених транспортних засобів та закритті кримінального провадження за неправомірну вигоду, суму якої озвучить пізніше.

Після розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 зустрівся з керівником Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_10 та повідомив про готовність ОСОБА_9 надати неправомірну вигоду за закриття кримінального провадження № 0000313 від 09.08.2023 за ч. 1 ст. 246 КК України та повернення арештованих транспортних засобів. При цьому, ОСОБА_5 з ОСОБА_10 керуючись корисливим мотивом узгодили подальші дії направлені на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 та саму суму неправомірної вигоди, в розмірі 4 тис. доларів США.

На виконання узгодженого з ОСОБА_10 плану, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів 23.11.2023 приблизно о 11 год 00 хв зустрівся з ОСОБА_9 на АЗС «ЕСКОН», що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Тульчин, автодорога MV7M+RM. Під час зустрічі ОСОБА_5 висловив ОСОБА_9 прохання ОСОБА_10 надати неправомірну вигоду в сумі 4 тис. дол. США за сприяння у закритті кримінального провадження та повернення транспортних засобів.

У подальшому, 19.12.2023 приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, згідно узгодженого з ОСОБА_10 плану, повторно зустрівся з ОСОБА_9 на вищезазначеній АЗС, де ОСОБА_9 передав, а ОСОБА_5 прийняв для передачі ОСОБА_10 частину обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 2 тис. дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 19.12.2023, становило 74 384,80 грн.

Одразу після одержання частини неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , для ОСОБА_10 , ОСОБА_5 на власному автомобілі марки Honda Pilot д.н.з. НОМЕР_7 під`їхав до приміщення Тульчинського окружної прокуратури Вінницької області, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Тульчин, вул. Ростислава Покиньчереди, 14, де до салону його автомобіля підсів ОСОБА_10 .

У салоні вказаного автомобіля ОСОБА_5 передав ОСОБА_10 частину неправомірної вигоди наданої ОСОБА_9 в сумі 2000 доларів США. Водночас, ОСОБА_10 поінформував ОСОБА_5 про хід подальшого процесу закриття кримінального провадження та повернення транспортних засобів.

Невстановлену частину неправомірної вигоди одержаної ОСОБА_10 , останній надав ОСОБА_5 за сприяння у вчиненні протиправних дій.

Під час чергової зустрічі ОСОБА_5 з ОСОБА_9 , на вищезазначеній АЗС, 06.02.2024 приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що для прийняття кінцевого процесуального рішення про закриття кримінального провадження ОСОБА_10 повідомив, що необхідно допитати водіїв арештованих автомобілів та майстра лісу, забезпечити явку яких для проведення слідчих дій повинен ОСОБА_9 .

Також, ОСОБА_5 наголосив ОСОБА_9 на необхідність передати ОСОБА_10 решти суми неправомірної вигоди 2 тис. дол. США.

У подальшому, 08.02.2024 приблизно о 10 год. 45 хв. на автомийці, що знаходиться праворуч на виїзді з м. Тульчин, біля магазину «Продукти», що за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, с. Нестерварка, вул. Леонтовича, 56 Б ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, згідно узгодженого з ОСОБА_10 плану, повторно зустрівся з ОСОБА_9 , де ОСОБА_9 передав, а ОСОБА_5 прийняв для передачі ОСОБА_10 решту обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 2 тис. дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 08.02.2024, становило 75 187,4 грн.

Одразу після одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , для ОСОБА_10 , ОСОБА_5 на власному автомобілі марки Honda Pilot д.н.з. НОМЕР_7 під`їхав до приміщення Тульчинського окружної прокуратури Вінницької області, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Тульчин, вул. Ростислава Покиньчереди, 14, де до салону його автомобіля підсів ОСОБА_10 .

У салоні вказаного автомобіля ОСОБА_5 08.02.2024 об 11 год. 30 хв. передав керівнику Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 решту неправомірної вигоди наданої ОСОБА_9 в сумі 2 тис. дол. США.

З одержаних коштів ОСОБА_10 передав ОСОБА_5 1 тис. дол. США в якості винагороди за сприяння в одержанні неправомірної вигоди.

Після одержання та розділення між собою неправомірної вигоди ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були затримані працівниками правоохоронних органів.

Крім цього, 08.02.2024 о. 11 год. 38 хв. за адресою: Вінницька область, м. Тульчин, вул. Гагаріна, буд. 13, в порядку ст. 208 КПК України затримано заступника голови Тульчинської районної військової адміністрації гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час затримання ОСОБА_5 08.02.2024 слідчим першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України проведено особистий обшук затриманого, за результатами якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Apple Iphone 14 IMEI НОМЕР_1 , із наявною в ньому сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з серійним № НОМЕР_2 та н.т. НОМЕР_3 , у силіконовому чохлі, які поміщено до сейф-пакету ДБР S1008497; ніж «BANHMADE», який поміщено до сейф-пакету ДБР S1008506; купюри, ззовні схожі на грошові кошти гривні загальною сумою 6526 (шість тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень, які поміщено до сейф-пакету ДБР S1008507.

Так, 09.02.2024 громадянин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, з конфіскацією майна.

При цьому, наявні підстави вважати, що вказаний мобільний телефон із сім картою, як носій інформації містить відомості, що мають значення для подальшого досудового розслідування, зокрема тому, що підозрювані, а також інші особи, відомості про яких на даний час встановлюються, підтримували зв`язок між собою із використанням встановлених у телефоні месенджерів «Telegram», «WhatsApp», «Signal» та ін.

Крім цього, зазначені грошові кошти та ніж належать підозрюваному ОСОБА_5 та можуть бути примусово безоплатно вилучені у власність держави у випадку обвинувального вироку суду, оскільки санкцією частини 3 статті 368 КК України, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що мобільний телефон Apple Iphone 14 IMEI НОМЕР_1 , із наявною в ньому сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з серійним № НОМЕР_2 та н.т. НОМЕР_3 , у силіконовому чохлі, які поміщено до сейф-пакету ДБР S1008497; ніж «BANHMADE», який поміщено до сейф-пакету ДБР S1008506; та купюри, ззовні схожі на грошові кошти гривні загальною сумою 6526 (шість тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень, які поміщено до сейф-пакету ДБР S1008507, вилучені 08.02.2024 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , в ході його затримання відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним вище, 08.02.2024 вмотивованою постановою слідчого мобільний телефон Apple Iphone 14 IMEI НОМЕР_1 , із наявною в ньому сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з серійним № НОМЕР_2 та н.т. НОМЕР_3 , у силіконовому чохлі, ніж «BANHMADE», купюри, ззовні схожі на грошові кошти гривні загальною сумою 6526 (шість тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень, вилучені 08.02.2024 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 в ході його затримання, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий вказує, з метою арешту майна є досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення зберігання речових доказів, запобігання можливості приховування, знищення, перетворення, відчуження їх підозрюваними або іншими зацікавленими особами; забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або доходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Також санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачена конфіскація майна.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою конфіскації майна, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000904 від 23.10.2023 арешт на майно, що тимчасово вилучене 08.02.2024 під час особистого обшуку затриманого за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- мобільний телефон Apple Iphone 14 IMEI НОМЕР_1 , із наявною в ньому сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з серійним № НОМЕР_2 та н.т. НОМЕР_3 , у силіконовому чохлі;

- ніж «BANHMADE»;

- купюри, ззовні схожі на грошові кошти гривні загальною сумою 6526 (шість тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1