ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1491/24 Провадження№ 1-кс/636/421/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Чугуївського міського суду в м. Чугуїв в режимі відеоконференції клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження (обрання) запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Чугуїв Чугуївського району Харківської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувальні акти відносно якого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 184 КК України перебувають у провадженні Чугуївського міського суду Харківської області,

встановив:

Прокурор Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження (обрання) запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 оскільки дія вказаного запобіжного заходу закінчується 27 квітня 2024 року, однак судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених в п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, обрання більш м`якого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою не можливо.

В судовому засіданні від прокурор підтримав вказане клопотання з підстав зазначених вище.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши позицію обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує клопотання, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про задоволення клопотання.

Згідно довідки канцелярії Чугуївського міського суду Харківської області від 24 квітня 2024 року встановлено, що кримінальне провадження № 636/2510/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України надійшло до суду 11 квітня 2024 року та передано в провадження судді ОСОБА_6 . Підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні не проведено.

Разом із цим, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний згідно ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 28 лютого 2024 відносно ОСОБА_4 спливає 27 квітня 2024 року, тобто до дня проведення підготовчого судового засідання за обвинувальним актом.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчинених повторно в умовах воєнного стану.

Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Виражається в тому, що він фактично мешкає в одному населеному пункті із іншими допитаними свідками та потерпілим, а також може мати інформацію щодо їх фактичного місця мешкання та місця перебування, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст.ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

Ризик того, що ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність, а саме й надалі вчиняти аналогічні дії, так як останній неодноразово судимий та притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, у органу досудового розслідування є наявні підстави вважати існування вказаного ризику.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочини, що відноситься до категорії тяжких, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини про те, що національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування альтернативних запобіжних заходів (рішення у справах «Вранчев проти Сербії» від 23 вересня 2008 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Буров проти України» від 17 березня 2011 року, «Цигоній проти України» від 24 листопада 2011 року) вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. При цьому слідчим суддею з`ясовано та оцінено вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про доцільність обрання (продовження) запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя оцінює сукупність обставин, передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду, вплив на свідків, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, приймаючи до уваги, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, встановлених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у зазначеному вище кримінальному правопорушенні злочині, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, в зв`язку з чим слідчий суддя обирає відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку та може запобігти вказаним ризикам та буде належною мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин злочину, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн. 00 коп. (2684 грн. х 80).

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) днів, з 24 квітня 2024 року до 22 червня 2024 року включно, в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити суму застави у розмірі 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн. 00 коп., яку необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Чугуївського міського суду Харківської області: р/р UA 0006674; МФО 820172; Код одержувача: 26281249; Банк одержувача: ДКСУ м. Київ; отримувач коштів: ТУ ДСА України в Харківський області; призначення платежу: застава згідно КПК по справі № ________ від _______( П.І.П.), назва суду.

Після внесення визначеної суми застави, ОСОБА_4 з під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1