Справа № 754/2625/23
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2024 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000375 від 31 травня 2021 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Києва, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

по обвинуваченню, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_6 ,

сторони захисту - обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження № 0000375 від 31 травня 2021 року відносно ОСОБА_3 , по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 по обвинуваченню, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_5 з підстав того, що ризики, які існували на момент застосування запобіжних заходів та продовження строку їх дії, не зменшились, продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 просив при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою вирішити питання про застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, посилаючись на те, що зі сплином часу ризики, на які посилається в своєму клопотанні прокурор, зменшились, оскільки обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, не має наміру ухилятись від суду, порушувати процесуальні обов`язки.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Обвинувачена ОСОБА_5 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, поклалась на розсуд суду.

Суд вислухавши доводи прокурора, позицію сторони захисту, дослідивши клопотання прокурора, матеріали судового провадження, приходить до такого висновку.

Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року:

- обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів, до 07 квітня 2024 року включно;

- обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 07 квітня 2024 року, з визначенням розміру застави у розмірі 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 211 960, що становить двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят грн.;

- обвинуваченій ОСОБА_5 продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на 2 місяці, а саме до 08 квітня 2024 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинувачених вказаного запобіжного заходу і продовженні строку його дії, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали, не зменшилися й виправдовують тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2, ч.3 ст. 307 КК України. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених переховуватися від суду.

Суд, вважає, що тяжкість обвинувачення, хоча й не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для його завершення, не допитані свідки сторони обвинувачення. А відтак, актуальними залишаються ризики незаконного впливу обвинуваченими на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Суд також вважає, що наявний ризик того, що обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні яких вони обвинувачуються, крім того, у обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наявний ризик сховання та спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, враховуючи підвищену суспільну небезпеку злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, а саме злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, дані про особи обвинувачених.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою.

Суд переконаний у необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувати на волі. Подальше продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотань прокурора встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою та встановлена наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання та подальшого продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не наведено.

При цьому, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави у кримінальному провадженні, суд не визначає.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, вважаю за необхідне визначити заставу у межах 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом дії ухвали про продовження строку тримання під вартою, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки: прибувати на виклики до суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають йому право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Крім того, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, суд приходить до висновку про необхідність продовження останній строку дії покладених на неї обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики до суду; не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають їй право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 197, 331, 350, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів до 30 травня 2024 року (включно).

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 30 травня 2024 року (включно).

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави у розмірі 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: ТУ ДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України в АДРЕСА_4 , рахунок UA1012089.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.

З дня внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком до 30 травня 2024 року (включно) обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1/ прибувати на виклики до суду;

2/ не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу суду;

3/ повідомляти суд про зміну місця проживання;

4/ утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5/ здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають йому право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на два місяці, а саме до 01 червня 2024 року (включно), строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

1/ прибувати на виклики до суду;

2/ не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає без дозволу суду;

3/ повідомляти суд про зміну місця проживання;

4/ утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5/ здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають їй право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалу суду направити на виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, вручити обвинуваченим, прокурору.

Ухвала суду в частині продовження обвинуваченим строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції до Київського апеляційного суду.

Головуючий: