справа № 208/2364/24
№ провадження 1-кп/208/372/24
ВИРОК

Іменем України

06 червня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції, адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні розглянувши справу кримінального провадження № 0001669 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працевлаштований, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , має непогашену судимість за вироком Акимівського районного суду Запорізької області від 08.01.2004 року за ст. 124 КК України, раніше неодноразово судимий за майнові злочини, останній раз 29.02.2024 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілої сторони, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І.Ясюковича 2, укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

ОСОБА_4 , будучі раніше судимим за майнові злочини, знов вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

Приблизно о 16.00 годині 09.10.2023 року, Кійко перебуваючи в салоні маршрутного таксі, що рухалося по АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в наплічній сумці якого знаходився мобільний телефон «Redmi 9Т»

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, знаходячись в зазначеному вище транспортному засобі, який прямував по проспекту Гімназичному у м. Кам`янське біля зупинки «вул. Спортивна», розташованої поблизу будинку 65, впевнившись, що його дії непомітні оточуючим, з наплічної сумки малолітнього Бочки викрав належний тому мобільний термінал «Redmi 9Т», вартість якого становить 3 475 грн.

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_8 залишив маршрутне таксі та отримав реальну можливість розпоряджатись мобільним телефоном потерпілого.

Зазначені умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений, під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за теперішнім вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_8 до відбуття покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;

- відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, а він має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення; сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді; сприяти у виявлені чи припиненні інших кримінальних правопорушень вчинених іншими особами.

Ця угода, суть якої обвинуваченому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення викладеного в обвинуваченні, та пояснив наступне.

В післяобідній час 09.10.2023 року, він їхав в маршрутному таксі з лівого берега міста на правий берег міста Кам`янське. В салоні таксі знаходилося багато людей та поряд із ним стояв невідомий хлопець із рюкзаком. Під час руху маршрутного таксі по проспекту Гімназичному, він скориставшись нагодою, та впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, розкрив рюкзак хлопця та витягнув звідти мобільний телефон. Потім він вийшов на найближчій зупинці громадського транспорту. Викрадений телефон продав. Виручені гроші витратив на власні потреби.

Свою вину визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченого наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні злочину за ч.4 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання вини та щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд вважає рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.

Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.

В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , вимогам законодавства, суд дійшов до наступного висновку:

- ОСОБА_4 дійсно вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 185 КК України, та він у ньому винен;

- угода про визнання винуватості, яка укладена 29.03.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави.

Потерпілий ОСОБА_7 в присутності законного представника ОСОБА_9 надав добровільну письмову згоду на укладення прокурором угоди з обвинуваченим про визнання ним винуватості. Завдані збитки йому відшкодовані. Цивільний позов не заявляється.

Порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом не встановлено.

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених КК України.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Кійко засуджений за попереднім вироком суду до покарання у виді позбавлення волі та відбуває покарання в кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 29.03.2024 року на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І.Ясюковича, 2, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 , затвердити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за теперішнім вироком суду, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Початок відбуття строку призначеного ОСОБА_4 покарання, рахувати з 14.01.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню товарознавчої експертизи в сумі 200 гривень.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Redmi 9Т», який знаходиться на відповідальному зберіганні у законного представника потерпілого ОСОБА_10 , знявши арешт з майна, залишити у власника.

В межах кримінального провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1