ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року про скасування щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнення від відбування покарання з випробуванням, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року задоволено подання Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 і направлено його для відбування призначеного покарання вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_9 , не виконує обов`язки, які покладаються на засуджених згідно ст. 76 КК України, свідомо порушує порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а саме: систематично без поважних причин не з`явився на реєстрацію у визначені постановою про встановлення днів явки дні 05 липня 2022 року та 04 липня 2023 року; систематично притягувався до адміністративної відповідальності за: ч. 1 ст. 178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді) 23 серпня 2022 року; ч. 1 ст. 44 КУпАП (незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин (без мети збуту в невеликих розмірах) 17 січня 2023 року; ч. 1 ст. 127 КУпАП (непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху) 13 травня 2023 року. Окрім цього, відносно обвинуваченого наявне в провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000501 від 04 липня 2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. При цьому, незважаючи на неодноразове попередження органу пробації про скасування іспитового строку та направлення в місця позбавлення волі, останній не реагував та продовжував ігнорувати свої обов`язки, що свідчить про свідоме нехтування виконання обов`язків, покладених судом, тому суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 не бажає ставати на шлях виправлення, а тому подання органу з питань пробації підлягає задоволенню.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду є незаконною, необгрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.

Захисник ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, надала клопотання про відкладення судового розгляду, разом з тим, враховуючи думку обвинуваченого, який наполягав на розгляді справи за відсутності захисника, думку прокурора, який не заперечував проти розгляду справи за відсутності захисника, апеляційний суд постановив розглядати справу за відсутності захисника.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правові наслідки скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання передбачені ст. 78 КК України та ст. 165 КВК України.

Зокрема, у цих нормах визначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. (Розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом МЮУ №272/5 від 29 січня 2019 року).

Водночас, у п. 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом МЮУ №272/5 від 29 січня 2019 року, зазначено, що у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами покарання" роз`яснив, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог закону та роз`яснень ПВСУ судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали дотримано в не повному обсязі та висновки суду про наявність законних підстав для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням з направленням його для відбування покарання за обставин, вказаних в поданні органу пробації та ухвалі суду, є необгрунтованими.

Як слідує з матеріалів провадження та встановлено судом першої інстанції вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з подальшим звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи і навчання.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року набрав законної сили 04 січня 2022 року.

Згідно підписки, яка міститься в матеріалах особової справи засудженого, ОСОБА_7 07 лютого 2022 року було роз`яснено його обов`язки відповідно до вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року, про що останній поставив свій підпис.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 07 лютого 2022 року засудженого ОСОБА_7 було зобов`язано з`являтися до Чечелівського районного відділу і визначено йому дні явки: перший та третій вівторок кожного місяця. З вказаною постановою засуджений ОСОБА_7 був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис на постанові.

Згідно листка реєстрації, який міститься в матеріалах особової справи засудженого, ОСОБА_7 допустив неявки на реєстрацію до органу пробації 05 липня 2022 року та 04 липня 2023 року.

При цьому встановлено, що допустивши вказані неявки на реєстрацію ОСОБА_7 з`явився до органу пробації та надав письмові пояснення, в яких вказав про причини неявки.

Так, відповідно до пояснень засудженого ОСОБА_7 від 19 липня 2022 року, останній пояснив, що він не з`явився на реєстрацію 05 липня 2022 року у зв`язку з тим, що він захворів, однак надати документ, підтверджуючий хворобу, він не може, оскільки він лікувався вдома і до медичних закладів не звертався.

Згідно пояснень засудженого ОСОБА_7 від 18 липня 2023 року, останній не з`явився на реєстрацію 04 липня 2023 року, оскільки за декілька днів до дати реєстрації він зустрівся з товаришем, після розпиття спиртних напоїв виникла сварка з невідомими йому раніше людьми, яка в подальшому переросла у бійку. Після отриманих ним тілесних ушкоджень він знаходився вдома на лікуванні, а оскільки його телефон був загублений, він не мав можливості повідомити про неможливість явки представника органу пробації.

19 липня 2022 року та 18 липня 2023 року відносно засудженого ОСОБА_7 були винесені попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, про ознайомлення з якими засуджений ОСОБА_7 поставив свій підпис.

На переконання апеляційного суду, лише дві неявки засудженого за весь час іспитового строку, а це в період часу з 07 лютого 2022 року (постановка на облік) по 19 липня 2023 року (звернення з поданням до суду), тобто приблизно рік та 5 місяців, не носять системного характеру та не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що суд, виносячи оскаржуване судове рішення, також врахував і той факт, що засуджений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до листа Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 23 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Згідно листа Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 28 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 було винесено постанову серії БАД № 393127 від 13 травня 2023 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП та на останнього було накладено стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим, подання органу пробації містить відомості про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності лише за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

З системного аналізу ст.ст. 337, 539 КПК України слідує, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до подання органу пробації.

З викладеного слідує, що суд першої інстанції вийшов за межі заявленого органом пробації клопотання, встановивши та врахувавши при вирішенні подання відомостей про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та ч. 1 ст. 44 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує, що наявність лише одного адміністративного правопорушення, як про це вказано у поданні органу пробації, у розумінні положень Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом МЮУ №272/5 від 29 січня 2019 року, не свідчить про систематичність вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, та про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.

Крім того, той факт, що 04 липня 2022 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно за фактом вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та те, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на що посилається суд першої інстанції, не є підставою для скасування звільнення засудженого від покарання з випробуванням, оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд приходить до висновку, що наведені у клопотанні органу пробації мотиви не дають суду правових підстав, передбачених ст. 78 КК України та ст. 165 КВК України, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання.

А тому, проаналізувавши вказані вище норми закону та встановлені обставини, апеляційний суд дійшла висновку, що наведені у поданні органу пробації підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання і, які суд першої інстанції взяв до уваги, не є тими, які фактично в даний час дають підстави дійти висновку про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення та відповідно для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно нього.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до необгрунтованого висновку про наявність законних підстав для задоволення подання органу пробації.

Таким чином, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні подання органу пробації, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4