Справа № 953/2693/24
н/п 1-кс/953/3559/24
"16" травня 2024 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 про порушення гарантій адвокатської діяльності, -
встановив:
До Київського районного суду м. Харкова 15.07.2024 надійшла вказана скарга, в якій заявник просить: визнати незаконним вручення йому повістки 02.05.2024 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести службове розслідування за цим фактом. Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_2 вручати йому повістки в публічних місцях та затримувати його; зобов`язати начальника ГУ НП в Харківській області провести службове розслідування обставин незаконного спостереження за ним та його родичами матір`ю ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_4 , сестрою ОСОБА_5 ; призначити судово-медичну експертизу з питань наявності слідів радіо-опромінення його та родичів, попередньо витребувавши з ГУ НП в Харківській області, прокуратури відомості про використання СТЗ в його та сусідніх будинках, та по АДРЕСА_1 ; зобов`язати Український центр радіочастот провести радіоконтроль з його участю аналізатором радіочастот для підтвердження факту радіо-опромінення та з`ясування фізичних характеристик радіосигналів; заборонити установам Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради, Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради примусове доставлення до психіатрів; зобов`язати прокурора здійснити перевірку підготовки до провокацій конфліктів та протиправних дій стосовно нього та родичів, в тому числі мешканцями його будинку.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за скаргою, виходячи з наступного.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Як зазначено вище, заявник, у поданій до суду скарзі просить: визнати незаконним вручення йому повістки 02.05.2024 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести службове розслідування за цим фактом. Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_2 вручати йому повістки в публічних місцях та затримувати його; зобов`язати начальника ГУ НП в Харківській області провести службове розслідування обставин незаконного спостереження за ним та його родичами матір`ю ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_4 , сестрой ОСОБА_5 ; призначити судово-медичну експертизу з питань наявності слідів радіо-опромінення його та родичів, попередньо витребувавши з ГУ НП в Харківській області, прокуратури відомості про використання СТЗ в його та сусідніх будинках, та по АДРЕСА_1 ; зобов`язати Український центр радіочастот провести радіоконтроль з його участю аналізатором радіочастот для підтвердження факту радіо-опромінення та з`ясування фізичних характеристик радіосигналів; заборонити установам Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради, Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради примусове доставлення до психіатрів; зобов`язати прокурора здійснити перевірку підготовки до провокацій конфліктів та протиправних дій стосовно нього та родичів, в тому числі мешканцями його будинку.
Частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскарженні до слідчого судді.
За змістом ст. 303 КПК України «бездіяльність» слідчого, прокурора визначена в якості предмету оскарження лише у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Решта, а саме, п. 2 п. 11 ч. 1 вищевказаної норми визначають предметом оскарження певне рішення слідчого, прокурора під час здійснення відповідного досудового розслідування.
При тому, наряду з можливістю оскарження бездіяльності, пов`язаної з нездійсненням певних дій, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності, яка полягає у нездійсненні слідчим, прокурором інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Таким чином, оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, можливе лише в разі визначення у КПК конкретного строку для вчинення таких дій.
Однак, положеннями КПК України не визначено строків для вчинення дій, про які зазначає заявник у скарзі.
Таким чином, вимоги, викладені в поданій до суду скарзі, не можуть бути оскаржені в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України слідчому судді.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягають оскарженню.
Оскільки заявником заявлені вимоги, які не входять до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, суд відмовляє у відкритті провадження за скаргою.
Слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право скаржника звернутися до слідчого судді зі скаргою, з вимогами передбаченими ч. 1 ст. 303 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 372 КПК України,-
ухвалив:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про порушення гарантій адвокатської діяльності відмовити.
Роз`яснити заявнику право звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1