Дата документу 23.02.2024Справа № 554/310/24
Провадження № 1-кс/554/871/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 13.11.2023 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0001463 від 19.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України; зобов`язати відповідальних посадових осіб органу досудового розслідування Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження; забезпечити допит правопорушників; допитати прокурора ОСОБА_5 ; допитати ОСОБА_3 в якості потерпілого; винних у правопорушеннях недотримання вимог норм КК та КПК України притягнути до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 18.12.2023 року адміністрацією ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» йому була вручена копія постанови слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 13.11.2023 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0001463 від 19.08.2023 року.

Згідно постанови слідчого, до ЄРДР були внесені відомості за його заявою від 12.06.2023 року про те, що старший прокурор відділу підтримання державного обвинувачення у судах прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та заступник прокурора Полтавської області ОСОБА_5 у 2004 році, всупереч вимогам ст.5 КК України 2001 року, замість передбаченого законодавством пом`якшення кримінальної відповідальності відносно підсудних у кримінальній справі №00815048, у судовому засіданні змінили кваліфікацію обвинувачення з ч.3 с.144 КК України 1960 року на ч.4 ст.189 КК України 2001 року в бік посилення відповідальності, чим перевищили надану їм владу та службові повноваження. Оскільки саме відповідальним посадовими особам прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та ОСОБА_5 безпосередньо були відомі обставини вчинення злочину, їх слід допитати.

Вказує на те, що цілком очевидно, що моральна шкода, якої він зазнав внаслідок злочинних дій вищезазначених працівників прокуратури, виражається у його психічних стражданнях через сумніви у справедливості, недовіру до органів прокуратури, як до органу правопорядку, які перевищили надану їм владу та службові повноваження, недотримання ними вимог норм КК та КПК України.

Тому, цілком очевидно, що відмовляючи у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0001463 від 19.08.2023 року, слідчий ОСОБА_4 тим самим грубо порушив вимоги ч.1 ст.55 КПК України, відповідно до яких потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано, зокрема, моральної коди. Вважає, що викладені обставини свідчать про недодержання слідчим ОСОБА_4 вимог ст.55 КПК України щодо підстав відмови у визнанні його потерпілим, а так само вимог КПК щодо вмотивованості і обґрунтованості постанови, а тому така постанова підлягає скасуванню.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав скаргу, просив її задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши документи та матеріали, оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом встановлено, що в провадженні слідчих Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001463 від 19.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 13.11.2023 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0001463 від 19.08.2023 року, відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 30.10.2023 року щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001463, допиту його в якості потерпілого, допитів працівників прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.6-7).

Згідно постанови слідчого,зокрема, на даний час в органу досудового розслідування відсутні достатні відомості, що могли б підтвердити, що ОСОБА_3 , спричинена шкода незаконними діями працівників прокуратури Полтавської області. ОСОБА_3 не уповноважений подавати клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій в розумінні ст.220 КПК України, так як є заявником у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі(розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ст.93 ч.3 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку ,передбаченому ст. 220 цього Кодексу.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав або відмовити, про що виноситься вмотивована постанова.

Слідчим у передбачений законом строк вирішено клопотання ОСОБА_3 , прийнята постанова від 13.11.2023 року містить обґрунтування відмови у задоволенні вимог заявника.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Із змісту абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 вбачається, що, якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Суд вважає, що обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотань, слідчим було переконливо доведено відсутність необхідності в задоволенні вимог ОСОБА_3 у зазначеному кримінальному провадженні.

Суд приходить до висновку, що аналіз викладених обставин справи і діючого законодавства свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1