Справа № 201/5440/24
Провадження 1-кс/201/1904/2024
УХВАЛА

Іменем України

14 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000124 від 02.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000124 від 02.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

На початку серпня 2023 року (більш точного часу встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим) ОСОБА_4 , будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Старобільськ Луганської області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, діючи умисно, з метою переслідування своїх особистих інтересів, маючи умисел на обрання до незаконного органу влади створеного на тимчасово окупованій території Старобільської міської територіальної громади Луганської області, затверджений рішенням так званої «територіальної виборчої комісії Старобільського району» № 13/76 від 11.08.2023 як «кандидат у депутати ради муніципального округу Старобільський муніципальний округ першого скликання, висунутого виборчим об`єднанням «луганське регіональне відділення всеросійської політичної партії «єдина росія» за єдиним виборчим округом».

Так, приблизно в другій половині вересня 2023 року, більш точний час з об`єктивних причин встановити не виявилось можливим, громадянин України ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, маючи умисел на участь у виборах «у депутати Старобільського муніципального округу луганської народної республіки», а саме на території тимчасово окупованої Старобільської об`єднаної територіальної громади Луганської області, зі своїх особистих мотивів відповідно до рішення «територіальної виборчої комісії Старобільського району» від 11.09.2023 № 20/106 «Про результати виборів депутатів ради муніципального округу Старобільський муніципальний округ першого скликання по єдиному виборчому округу» та додатку до нього, ОСОБА_4 , обраний депутатом «ради муніципального округу Старобільського муніципального округу першого скликання».

Рішенням «територіальної виборчої комісії Старобільського району» від 18.09.2023 № 22/123, ОСОБА_4 , зареєстровано обраним депутатом «ради муніципального округу Старобільський муніципальний округ першого скликання».

Відповідно до статті 4 положення «про раду муніципального округу муніципальне утворення Старобільський муніципальний округ луганської народної республіки», затвердженого рішенням ради муніципального округу муніципального утворення Старобільський муніципальний округ луганської народної республіки від 30.10.2023 № 3/2, рада депутатів складається з 20 депутатів, які обираються на муніципальних виборах на основі загального, рівного та прямого виборчого права, шляхом таємного голосування, строком на п`ять років.

30 квітня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допиту свідків, протоколами оглядів публікацій на сторінках Інтернет (Берклійський Протокол), іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України, є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що останній, перебуваючи на свободі, розуміючи, що дане майно підлягає конфіскації як виду покарання має можливість здійснити відчуження майна, яке підлягає арешту.

Тому існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на наявне майно ОСОБА_4 , слід накласти арешт, а саме на транспортний засіб, автомобіль марки ВАЗ 2121 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1 , кузов ХТА212100С0221482, рік випуску 1982, колір синій, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 13.09.2011 року. Право володіння підозрюваного ОСОБА_4 зазначеними об`єктами нерухомого та рухомого майна підтверджується інформацією з ТСЦ МВС № 1452 № 31/27-1452-437 від 07.02.2024.

На підставі викладеного, просив клопотання задовольнити.

Прокурор у заяві вимоги клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Як свідчать матеріали клопотання, слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000124 від 02.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

30 квітня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно з інформацією з ТСЦ МВС № 1452 № 31/27-1452-437 від 07.02.2024 ОСОБА_4 на праві власності належить транспортний засіб, автомобіль марки ВАЗ 2121 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1 , кузов ХТА212100С0221482, рік випуску 1982, колір синій, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 13.09.2011 року.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Частина 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З урахуванням викладеного, підлягає задоволенню клопотання про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України) із забороною користування, розпорядження та відчуження майна.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суддя слідчий,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , а саме, автомобіль марки ВАЗ 2121 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1 , кузов ХТА212100С0221482, рік випуску 1982, колір синій, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 13.09.2011 року.

Заборонити розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказане майно на час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Вказана ухвала є підставою для внесення уповноваженим органом відомостей про арешт майна до Єдиного державного реєстру МВС.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1