Справа № 128/1453/24
ВИРОК

Іменем України

19 квітня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2024 за №0000033, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка, Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , проходячи військову службу на посаді командира відділення такелажного взводу самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 16 «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», у невстановлений в ході дізнання день та місяць 2023 року, перебуваючи у місті Миколаїв, Миколаївської області, розуміючи та знаючи вимоги чинного законодавства, всупереч вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, а саме: уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України, і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, замовив та придбав у невстановленої особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11.03.2023, видане ТСЦ 8042 з зазначенням анкетних даних та зображення ОСОБА_3 , яке надавало б йому право керувати транспортними засобами, для подальшого використання у власних цілях. В подальшому, 10.02.2024 близько 16 год 13 хв солдат ОСОБА_3 , рухаючись на автомобілі марки «Skoda» моделі «Oktavia» державний номерний знак НОМЕР_3 по автодорозі М-30 377 км, що в АДРЕСА_2 , на підставі п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України», згідно із контролем за дотримання водіями встановлених швидкісних режимів, був зупинений екіпажем «Юнкер 1050», до якого входили інспектор взводу №1 роти №2 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та поліцейський взводу №1 роти АДРЕСА_3 , які згідно з розстановкою сил та засобів, перебували в зоні обслуговування. На вимогу працівників поліції надати документ, який посвідчує право керування транспортним засобом, солдат ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використав завідомо підроблений документ так зване посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11.03.2023, видане ТСЦ 8042, у якому містилося його фотозображення, виготовлене не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, тобто не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України, шляхом його пред`явлення для перевірки інспектору взводу №1 роти №2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_5 , як такого, що нібито підтверджує право ОСОБА_3 на керування транспортними засобами відповідної категорії.

До обвинувального акта додано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно з даною заявою, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі частини другої статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному частиною другою статті 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши обвинувальний акт та оцінивши додані до нього матеріали, суд вважає, що на досудовому розслідуванні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

На підтвердження вини обвинуваченого суд приймає до уваги встановлені органами досудового розслідування обставини, які не оспорюються ОСОБА_3 .

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він за місцем проживання характеризується з позитивної сторони; на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває; згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.03.2022 №54, солдата ОСОБА_3 призначеного на посаду командира відділення такелажного взводу самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , ВОС-136182А, зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення; раніше несудимий.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком, суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення. В даному випадку таке покарання як штраф повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання з тих, які передбачені за вчинений кримінальний проступок.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2024 арешт слід скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню (висновок експерта № СЕ-19/102-24/2685-ДД від 16.02.2024) в сумі 3029,12 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, клопотань про їх застосування до суду не надходили.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2024 на майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 8042 від 11.03.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке поміщено до спеціального пакету Національна поліція України INZ 2010913, скасувати.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 8042 від 11.03.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке поміщено до спеціального пакету Національна поліція України INZ 2010913, залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ ОСОБА_7