ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватою у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, та призначено їй покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді двох років обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_7 звільнено, з іспитовим строком на один рік, із покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено долю процесуальних витрат.

ОСОБА_7 визнано винуватою у тому, що згідно з Порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559, Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 1-ОМК «Особиста медична книжка», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 150 від 21 лютого 2013 року, та Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року, встановлено обов`язковий медичний огляд в закладі охорони здоров`я для працівників, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення.

У зв`язку з вимогами діючого законодавства України, ОСОБА_7 з метою можливості перебувати на посаді продавчині продовольчих товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , була зобов`язана пройти профілактичний медичний огляд і мати при собі особисту медичну книжку, яка підтверджує проходження профілактичного медичного огляду.

Оскільки, ОСОБА_7 не мала наміру офіційно проходити такий медичний огляд, у неї виник умисел на придбання підробленої особистої медичної книжки, яка видається установою, що має право видавати такий документ, а саме закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб.

Так, у лютому 2023 року (більш точний час та місце невстановлені), ОСОБА_7 реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво у підробці офіційного документа, а саме особистої медичної книжки, яка б мала неправдиві відомості про проходження обов`язкового медичного огляду, надала невстановленій під час досудового розслідування особі в соціальній мережі «Instagram» свої особисті анкетні дані для заповнення означеною особою підробленої особистої медичної книжки, а також, грошову винагороду.

В подальшому, в невстановлені дату та час, ОСОБА_7 отримала від невстановленої особи, використовуючи послуги ТОВ «Нова Пошта»(більш точного місця встановити не виявилось можливим) підроблену особисту медичну книжку з серією 1ААВ № 238293, в якій у графі: «М.П.» внутрішньої частини першої та третьої сторінки було нанесено підроблений відбиток печаті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та вписано кульковою ручкою синього кольору на зовнішню частину першої сторінки анкетні дані за яку остання надала грошову винагороду та почала зберігати при собі з метою подальшого використання.

Також, 03 листопада 2023 року, близько 13 години 20 хвилин, ОСОБА_7 перебувала на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У цей час, з метою перевірки дотримання правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами, затверджених Наказом №185 від 11.07.2003 Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України, працівниками поліції було витребувано у ОСОБА_7 особисту медичну книжку для перевірки проходження медичної комісії, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23.07.2002 № 280 (у редакції наказу Міністерства здоров`я України від 21.02.2013 № 150).

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на використання підробленого офіційного документа, а саме придбаної раніше підробленої особистої медичної книжки, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, на вимогу співробітників поліції, надала для перевірки підроблену особисту медичну книжку серії 1ААВ № 238293.

Під час перевірки вищевказаної медичної книжки у дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП № 2 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , виник сумнів щодо дійсності вказаного документу, через що останнім було викликано СОГ ВП №2 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Так, 03 листопаду 2023 року в період часу з 14 години 25 хвилин по 14 годину 50 хвилин, в ході проведення огляду, дізнавачу СД ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , у присутності двох понятих, добровільно надала підроблену медичну книжку серії 1ААВ № 238293.

Згідно довідки наданої адміністрацією комунального некомерційного підприємства «Дніпровського центру первинної медико-санітарної допомоги № 8» Дніпровської міської ради, зазначено, що ОСОБА_7 , медичний огляд з метою отримання особистої медичної книжки не проходила, відповідно особиста медична книжка серії 1ААВ № 238293 їй не видавалась.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/113-23/4043-ДД від 10.11.2023, було встановлено, відбиток прямокутного штампу «Дніпровська міська рада Департамент охорони здоров`я населення Комунальне некомерційне підприємство «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради і.к. 087, місто Дніпро, вул. С. Ковалевської, 53А тел. 722-23-44», розташований на лицевому боці особистої медичної крижки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_7 , нанесено не кліше прямокутного штампу «Дніпровська міська рада Департамент охорони здоров`я населення Комунальне некомерційне підприємство «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради і.к. 087, місто Дніпро, вул. С. Ковалевської, 53А» експериментальні зразки якого надані на експертизу в якості порівняльного матеріалу.

Відбиток круглої печатки «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської ради Комунальне некомерційне підприємство КНП «ДЦПМСД №8 ДМР», розташований у графі ОСОБА_10 Керівник закладу охорони здоров`я», у особистій медичній крижці 1ААВ № 238293, виданий на ім`я ОСОБА_7 , нанесено не кліше круглої печатки «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8 Дніпровської міської ради Комунальне некомерційне підприємство КНП «ДЦПМСД №8» ДМР», експериментальні зразки якого, надані на експертизу в якості порівняльного матеріалу.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок Індустріального районного суду м, Дніпропетровська від 17.11.2023 року в частині призначеного покарання з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати засудженою ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В інший частині вирок залишити без змін.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що санкція ч. 4 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі строком до 2 років, тому прокурор вважає, що максимальне покарання за ч. 4 ст. 358 КК України не може перевищувати 1 рік 4 місяці обмеження волі.

Прокурор вказав, що відповідно до вироку суду першої інстанції у обвинуваченої ОСОБА_7 є обставина, яка пом`якшує її покарання, а сам - щире каяття, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Прокурор зазначив, що суд першої інстанції, всупереч зазначеним вимогам, призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 статті 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою зміну судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання не повинно перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України. Однак визначення покарання з дотриманням правил цієї норми закону можливе лише за наявності обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч.1 ст. 66 КК України, а також при визнанні підсудним своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання. Водночас добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно.

Санкція ч. 4 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі строком до 2 років.

Таким чином, максимальне покарання за ч. 4 ст. 358 КК України не може перевищувати 1 рік 4 місяці обмеження волі.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції зробив висновок, що у обвинуваченої ОСОБА_7 є обставина, яка пом`якшує її покарання, а саме щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції, всупереч зазначеним вимогам, призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що законним, справедливим і таким, що сприятиме її перевихованню та попередженню вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, буде покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, необхідно остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_7 необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_7 , необхідно змінити в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України задовольнити.

Вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України змінити в частині призначеного покарання.

Вважати засудженою ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В інший частині вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4