У Х В А Л А

01.05.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду кримінального провадження № 0000410, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України

заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5

про відвід прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

У судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 заявлено відвід прокурору у справі - прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 як такому, що не наділений відповідними процесуальними повноваженнями для здійснення процесуального керівництва у даному судовому провадженні, оскільки його призначення здійснено з порушенням вимог Закону.

Викладаючи обставини, для відводу, заявник посилається на ту обставину, що 11.08.203 заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 прийнято постанову про зміну групи прокурорів, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, зважаючи на його складність, необхідність у проведенні необхідної кількості слідчих дій та прийнятті низки процесуальних рішень, до складу групи прокурорів включені прокурори Білоцерківської окружної прокуратури Київської області. Вважає, що включення прокурорів Білоцерківської окружної прокуратури до складу групи прокурорів здійснено в порушення вимог ст.37 КПК України, оскільки вказана норма, містить вичерпний перелік обставин заміни одного прокурора на іншого.

Прокурор ОСОБА_6 вважав заявлений відвід необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Обвинувачений ОСОБА_3 заяву свого захисника підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 підтримали заяву про відвід прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 .

Вирішуючи заяву захисника суд виходить з наступного.

Відповідно дост.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: 9) керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (для прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури), керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень;

Відповідно до ст. 37 КПК України Прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

2. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

3. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Генеральний прокурор має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання всіма прокурорами. Керівник обласної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної обласної прокуратури та керівниками окружних прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури.

Керівник окружної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання його першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної окружної прокуратури.

Перші заступники та заступники керівників органів прокуратури відповідно до розподілу обов`язків мають право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання підлеглими прокурорами відповідного органу прокуратури.

Прокурором вищого рівня є: 1) для прокурорів, у тому числі прокурорів - стажистів окружних прокуратур, керівників та заступників керівників підрозділів окружної прокуратури - керівник окружної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Як видно з постанови заступника Генерального прокурора про внесення змін до складу групи прокурорів від 16.09.2022 (а.с.202-204 т.1) у справі було визначено групу прокурорів з числа прокурорів першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора. До вказаної групи прокурори з числа оружних прокуратур не включалися.

Як зазначено в постанові заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 від 11.08.2023 (а.с. 69-71 т.3) зміна групи прокурорів здійснена «з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, зважаючи на його складність, необхідність у проведенні великої кількості слідчих дій та прийнятті низки процесуальних рішень».

Однак, виходячи з положень вищенаведених норм суд констатує, що заступник Генерального прокурора, не має повноважень включати до групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурорів з числа Білоцерківської окружної прокуратури, оскільки він не є керівником окружної прокуратури чи його першим заступником або заступником відповідно до розподілу обов`язків.

Наведені у постанові заступника Генерального прокурора підстави для зміни групи прокурорів є такими, що не відповідають підставам, за яких, відповідно до ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України, може бути здійснена заміна прокурора

Виходячи з положень ст. 2 КПК України, до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права, та передбачає, що повноваження органів публічної влади повинні бути визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і діяли в межах наданих їм повноважень.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожномуст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Вирішуючи питання наявності для відводу прокурора суд також бере до уваги, що визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення.

Наділення прокурора окружної прокуратури законними повноваженнями для здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні має здійснюватися належним суб`єктом владних повноважень, яким у даному випадку заступник Генерального прокурора не є.

Як наслідок прокурор окружної прокуратури у свою чергу також є неналежним прокурором тобто стороною у справі.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцієюта законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ч. 1ст. 87 КПК).

У випадку здійснення прокурором, який визначений для участі у справі з порушенням вимог Закону визначений керівником органу прокуратури як такий, що здійснюватиме процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, дій, передбаченихст. 36 КПК, то вони здійснюються неналежним суб`єктом.

Виходячи з наведеного, підтримання публічного обвинувачення прокурором, який визначений для участі у даному конкретному кримінальному провадженні з порушенням вимог Закону тягне за собою недопустимість доказів, отриманих під час судового досудового, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора, який не мав на те законних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що прокурор у справі - прокурор Білоцерківської оружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , є неналежним прокурором у вказаному судовому проваджені, оскільки зміни до складу групи прокурорів внесено без дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу України, Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку з чим, на думку суду, існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.

Участь у справі прокурора, який включений до групи прокурорів з порушенням вимог Закону, та не наділений відповідними повноваженнями, може бути підставою для скасування вироку суду, оскільки це є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. У зв`язку з цим, заява про відвід підлягає задоволенню, а вищевказані прокурори - відводу.

Суд зазначає, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 83 Кримінального процесуального кодексу України, у разі задоволення відводу прокурора у кримінальному провадженні повинен бути невідкладно призначений інший прокурор - керівником органу прокуратури.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст.2, 3, 9, 37, 77, 80, 81, 372 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , у судовій справі № 761/15470/22, 1-кп/357/223/24 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України та відвести вказаного прокурора від участі у даному судовому провадженні.

Копію ухвали надіслати заступнику Генерального прокурора для відома та забезпечення участі у судовому засіданні належного прокурора.

Ухвала оскарженнюне підлягає.

Суддя ОСОБА_9