Справа №295/8122/24
УХВАЛА

Іменем України

04.06.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , від імені якого діє представник - адвокат ОСОБА_4 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0001971 від 26.06.2023,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просить поновити строк на оскарження постанови слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження №0001971 від 26.06.2023, та скасувати постанову слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження №0001971 від 26.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Скаргу обґрунтовано тим, що 25.06.2023 водій ОСОБА_7 , керуючи мотоциклом марки «Suzuki GS 500», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись зі сторони вул. Шевченка в напрямку вул. Гагаріна по вул. Велика Бердичівська в м. Житомирі, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину по вул.Велика Бердичівська в межах пішохідного переходу з ліва на право відносно руху мотоцикла. Внаслідок даної події пішохід ОСОБА_8 та водій мотоцикла отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до лікувального закладу м.Житомира. В подальшому 26.06.2023 пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень померла в медичному закладі.

Постановою слідчого від 30.11.2023 кримінальне провадження №0001971 від 26.06.2023, відомості про яке було внесено до ЄРДР за вищевказаним фактом, було закрите у зв`язку з відсутністю в діях учасників події ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Оскаржувану постанову заявник вважає безпідставною та передчасною. Вказує, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та постанови, було проведено судову автотехнічну експертизу №2201/23-25 від 27.11.2023. Вказану експертизу заявник вважає сумнівною, оскільки на дослідження експерту, відповідно до змісту експертизи, надано матеріали кримінального провадження в одному томі, проте не вказано перелік матеріалів та на скількох аркушах вони надані. Це позбавляє сторону потерпілого впевнитись, що всі матеріали було надано у повному об`ємі. Вихідні дані для проведення експертизи надані однобічні - фактично вони взяті лише зі слів водія мотоцикла ОСОБА_7 , який є зацікавленою особою у результатах кримінального провадження. Не проведено слідчі експерименти із свідками, зокрема з ОСОБА_9 , який був безпосереднім очевидцем та надавав слідчому покази. Експертом помилково враховано момент виникненням небезпеки для водія мотоцикла - із виходу пішохода з-за машини, хоча пішохід мав більший зріст, ніж легкові автомобілі що стояли, і водій мотоцикла повинен був бачити пішохода ще з початку руху по пішохідному переходу. Швидкість пішохода встановлена фототехнічною експертизою (яка проте не змогла встановити швидкість мотоцикла), є явно помилковою, оскільки є сумнівним, що жінка пенсійного віку рухалась ніби-то із швидкістю 2,7 метра з 1 секунду. Наявність вказаних недоліків та суперечностей, на переконання заявника, призвело до помилкових висновків експертизи, заснованих на недостовірних вихідних даних, і як наслідок помилкового закриття кримінального провадження.

Заявник вказує, що з матеріалів кримінального провадження чітко вбачається злочинні дії водія ОСОБА_7 , які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, та призвели до смерті пішохода ОСОБА_8 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу, проте це взагалі не було враховано слідчим. Також слідчим, який передчасно закрив кримінальне провадження, не було проведено ряд слідчо-розшукових дій, зокрема, не проведено слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_9 , не призначено трасологічної експертизи для встановлення за ушкодженнями мотоцикла його швидкості на момент зіткнення, не здійснено поліпшення відеозапису з камери відеоспостереження з подальшим встановленням швидкості мотоцикла на момент зіткнення з пішоходом.

На переконання заявника, водій мотоцикла ОСОБА_7 порушив ПДР України, а саме почав рух, не впевнившись в безпеці для інших учасників, та не дав завершити маневр переходу пішохідного переходу пішоходом ОСОБА_8 , яка починала рух на дозволяючий їй сигнал світлофору.

Заявник та його представник у судовому засіданні скаргу підтримали, просили її задовольнити з викладених у ній підстав. Представник заявника додатково пояснив, що для проведення експертизи були надані не вірні вихідні дані, слідчі дії були проведені поверхнево і однобічно.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні проти скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні. Слідчий пояснив, що є відеозапис події, по якому було призначено ряд експертиз. Встановлення швидкості мотоцикла не вбачалось необхідним, на відеозаписі видно не висока швидкість руху мотоцикла. Було проведено слідчий експеримент, на підставі якого було встановлено видимість пішохода, видимість настає з меншої відстані, ніж потрібна для зупинки мотоцикла.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового засідання, слідчий суддя встановив наступне.

Щодо поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження постанови від 30.11.2023, слідчий суддя зазначає наступне.

У скарзі міститься клопотання заявника про поновлення строку на оскарження постанови слідчого, яке обґрунтоване тим, що про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 дізнався при ознайомленні з матеріалами провадження 16.05.2024, про що свідчить його розписка в матеріалах кримінального провадженні. Оскільки оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження потерпілий ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 поштою чи наручно не отримали, а дізнались про її наявність лише 16.05.2024 при ознайомленні, то строк на її оскарження до слідчого судді повинен рахуватись з дати ознайомлення із змістом оскаржуваної постанови.

Положенням ст. 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до частини 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постанова від 30.11.2023 після її винесення потерпілому не направлялась та не вручалась. Відповідно до відмітки на цій постанові, ОСОБА_3 отримав її копію 16.05.2024.

Отже, слідчий суддя вважає, що строк на оскарження постанови слідчого пропущено з поважних причин, тому такий строк підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Нормами статті 7 КПК України регламентовано загальні засади кримінального провадження, зокрема законність, публічність, право на доступ до правосуддя та принцип забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до принципу публічності, закріпленому у ст. 7, ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і відповідно до ст. 7 КПК України є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлено, що слідчими Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001971 від 26.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за фактом того, що 25.06.2023 водій ОСОБА_7 , керуючи мотоциклом марки «Suzuki GS 500», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись зі сторони вул. Шевченка в напрямку вул. Гагаріна по вул. Велика Бердичівська в м. Житомирі, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину по вул. Велика Бердичівська в межах пішохідного переходу з ліва на право відносно руху мотоцикла. Внаслідок даної події пішохід ОСОБА_8 та водій мотоцикла отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до лікувального закладу м. Житомира. В подальшому 26.06.2023 пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень померла в медичному закладі.

30.11.2023 слідчим Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях учасників події складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження №0001971 від 26.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, слідчий у своїй постанові від 30.11.2023 зазначив, що у ході досудового розслідування вищевказаного кримінального правопорушення було проведено ряд слідчих дій, а саме: здійснено огляд місця ДТП; допитано в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 ; отримано висновки експертиз: судово-медичної №513 від 17.11.2023, технічного стану транспортного стану №СЕ-19/106-23/8853-ІТ від 18.07.2023, інженерно-транспортної №СЕ-19/106-23/12617-ІТ від 28.09.2023, судово-медичної №3569, автотехнічної №2201/23-25 від 27.11.2023, транспортно-трасологічної №СЕ-19/106-23/8852-ІТ, фототехнічної №СЕ-19/106-23/8512-ФП від 29.08.2023; проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_7 ; отримано висновок медичного огляду ОСОБА_7 .

На підставі вищевказаних доказів слідчий дійшов висновку про відсутність у діях водія ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Однак, слідчий суддя не може погодитись з тим, що в даному кримінальному проваджені органом досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено досліджено всі обставини цього кримінального провадження, вірно встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст.9, 283, 284 КПК України).

Вимоги щодо досудового розслідування кримінальних правопорушень обумовлені необхідністю суворого додержання КПК України, а не з метою надання органу досудового розслідування можливості формального закриття кримінальних проваджень та зняття з держави обов`язку розслідувати злочини.

Орган досудового розслідування впродовж строків, визначених ст.219 КПК України, зобов`язаний забезпечити ефективне досудове розслідування.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За таких умов, слідчий суддя зазначає, що кримінальне провадження може бути завершене лише за умови проведення слідчим або прокурором всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а також вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи скарги про те, що слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не була врахована неповнота досудового розслідування та не були повно досліджені обставини по даному кримінальному провадженню.

Зокрема, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 06.07.2023 було допитано свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 25.06.2023, близько 15:38 год, він керував автомобілем Chevrolet Volt, та рухався по вул. Велика Бердичівська у м. Житомирі у напрямку вул. Гагаріна, на перехресті з вул. Довженка зупинився на забороняючий (червоний) сигнал світлофора у лівій смузі, при увімкнені жовтого сигналу світлофора для автомобілів, побачив як із лівої сторони вийшла на проїзну частину (пішохідний перехід) жінка, та має намір перейти проїзну частину, зліва на право відносно напрямку руху автомобіля; коли вищезазначена жінка була поряд з його автомобілем (порівнялась), для автомобілів був увімкнений зелений сигнал світлофору, однак жінка продовжила рух, та у правій смузі руху на неї було здійснено наїзд мотоциклом, який рухався в правій смузі руху вул. Велика Бердичівська.

Відповідно до змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 06.07.2023, останній від дачі показів відмовився, відповідно до положень ст. 63 Конституції України.

07.11.2023 було проведено слідчий експеримент за участю за участі свідка ОСОБА_7 , за результатам якого встановлено, що ОСОБА_7 рухався на мотоциклі «Suzuki GS 500», р/н НОМЕР_1 , по вул. Велика Бердичівська м. Житомира, зі сторони вул. Шевченка в напрямку вул.Гагаріна, в правій смузі руху зі швидкістю 50 км/год, на відстані 2,7 м від правого краю дорожнього покриття. Наїзд на пішохода відбувся в правій смузі руху, на відстані 3,2 м від правого краю проїзної частини, в межах пішохідного переходу, на відстані 3,8 м від закінчення дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР України. Попутно, в лівій смузі руху, знаходились три легкові автомобілі, двоє з яких рухались. Перший автомобіль знаходився нерухомо, на відстані 1,2 м від початку дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР України, та на відстані 0,6 м від дорожньої розмітки 1.3 ПДР України. Другий автомобіль рухався зі швидкістю 30 км/год, на відстані 3,6 м від першого автомобіля, на відстані 0,6 м від дорожньої розмітки 1.3 ПДР України. Третій автомобіль рухався зі швидкістю 30 км/год, на відстані 3 м від другого автомобіля, на відстані 0,8 м від дорожньої розмітки 1.3 ПДР України. Далі, з робочого місця водія мотоцикла «Suzuki GS 500», р/н НОМЕР_1 , було проведено вимірювання відстані об`єктивної оглядовості перешкоди (пішохода, тобто максимальної відстані від передньої частини транспортного засобу, на якій, з місця водія розпізнається перешкода (пішохід), зокрема для вибору безпечної швидкості руху та здійснення безпечного маневру), так як і на момент ДТП, яка складає 27.6 м (2 секунди). Зазначене відображене у протоколі слідчого експерименту від 07.11.2023.

Відповідно до ч.1 ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник (ч.1 ст. 240 КПК України).

Так, з протоколу слідчого експерименту від 07.11.2023 вбачається, що для його проведення було залучено лише як свідка ОСОБА_7 , та вихідні дані для його проведення було отримано з пояснень останнього. При цьому, як уже зазначалось, згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , останній від надання показів відмовився, пославшись на ст.63 Конституції України. Разом з тим, у ході досудового розслідування було встановлено безпосереднього очевидця події - ОСОБА_9 , якого було допитано як свідка, однак для проведення слідчого експерименту зазначеного свідка залучено не було. Отже, відсутні підстави вважати, що при проведенні слідчого експерименту слідчим було вжито всіх заходів з метою повного та достовірного перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, у матеріалах кримінального провадження наявний висновок за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №2201/23-25 від 27.11.2023, відповідно до якого мінімальна відстань, на якій знаходився мотоцикл «Suzuki GS 500», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , в момент початку реакції на перешкоду від місця наїзду на пішохода (враховуючи слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_7 , де він зазначив, що місце наїзду на пішохода знаходиться в межах дорожньої розмітки 1.14.1. ПДР України, на відстані 3,2 м від правого краю проїзної частини та на відстані 3,8 м від краю дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР України), приблизно складає - 26,5м. В даній дорожній обстановці, відповідно до заданих вихідних даних, зазначених в постанові про призначення експертизи, водій мотоциклу «Suzuki GS 500» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_7 не мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом застосування термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для його руху. В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій мотоциклу «Suzuki GS 500», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору та згідно проведених розрахунків в питанні №2, в діях водія ОСОБА_7 невідповідностей вимогам пункту 12.3. Правил дорожнього руху України не вбачається. В даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, пішохід ОСОБА_8 повинна була діяти відповідно до вимог розділу 4 «обов`язки та права пішоходів» Правил дорожнього руху України. З урахуванням вихідних даних та проведеного дослідження, причиною створення аварійної обстановки і виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, в даних умовах дорожнього руху, з технічної точки зору, слід вважати раптовий вихід пішохода, із-за об`єкта, який обмежує оглядовість, на смугу руху мотоциклу «Suzuki GS 500», р/н НОМЕР_1 , на відстані меншій за відстань необхідної для своєчасного застосування технічних заходів водієм ОСОБА_7 у відповідності до вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху.

Виходячи зі змісту висновку за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №2201/23-25 від 27.11.2023, слідчий суддя встановив, що вихідні дані для його проведення надані слідчим виходячи лише з показів самого ОСОБА_7 . Наведене ставить під обґрунтований сумнів висновки цієї експертизи в частині її достатньої повноти дослідження усіх обставин ДТП.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя доходить висновку, що у даному випадку висновок слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001971 від 26.06.2023, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, є передчасним, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що слідчим вжито всіх передбачених КПК України заходів для проведення повного та всебічного розслідування кримінального правопорушення, за результатами проведення якого можливо дійти однозначного висновку, що не залишає місця сумнівам, про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження. Відтак, скарга на постанову про закриття кримінального провадження має бути задоволена, а оскаржувана постанова слідчого підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Поновити строк на оскарження постанови слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження №0001971 від 26.06.2023.

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження №0001971 від 26.06.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали - о 13-45 год 10.06.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1