Справа № 712/6179/24
Провадження № 1-кс/712/2630/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_5 який діє в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері в порядку ст.. 303 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_5 , звернувся до суду з скаргою в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері в порядку ст. 303 КПК України, посилаючись на те, що 13 травня 2024 року заявник ОСОБА_6 , звернулась до керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері в порядку ст..303 КПК України в порядку ст..214 КПК України із заявою про обставини, які вказують про вчинення відносно її чоловіка військовими кримінальних правопорушень передбачений ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 та ч.3 ст. 146 КК України.

Заяву було отримано уповноваженою особою Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері 13 травня 2024 року про, що мається відповідна відмітка, але на час звернення до суду відомості не були внесені, тому звернулись за захистом своїх прав.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні свою скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, та просив відмовити, так як дану заяву направлено за належністю до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону для розгляду.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 13 травня 2024 року ОСОБА_6 , звернулась до керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону з заявою про внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст..214 КПК України, посилаючись на те, що 06 травня 2024 року її чоловік ОСОБА_7 , їхав в таксі по власним справам в Одеській області. Таксі було зупинено військовими Прикордонної служби України, після чого її чоловіка проти його волі було доставлено до службового приміщення Прикордонної служби та складено адміністративний протокол за те, що він нібито хотів перейти державний кордон України. Під погрозами підписав протокол та сплатив штраф в сумі 1700 грн., після чого до приміщення прибули працівники ТЦК та проти його волі забрали останнього до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_1 , звідки він був направлений до Черкаської області с. Оршанець в навчальний Центр прикордонної служби, де перебуває на даний час, та на думку заявниці не законно.

Листом від 17 травня 2024 року за № 1207 вих.24 за підписом керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, заява ОСОБА_6 , направлена за належністю до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, для розгляду в межах компетенції.

Таким чином на час розгляду скарги, дана заява направлена за належністю, до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Південного регіону, тобто до органу який уповноважений до розгляду та прийняття процесуальних рішень по даним заявам з приводу неправомірних дій працівників прикордонної служби та працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.

В даному випадку, дослідивши скаргу заявника та зміст повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР, так як заява про можливе вчинення кримінального правопорушення працівниками прикордонної служби та ІНФОРМАЦІЯ_1 за належністю, а тому скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.303-309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Адвокату ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10

Повний текст ухвали проголошено 09 липня 2024 року о 12.00 год.