ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1484/24 Справа № 213/2547/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду кримінального провадження № 0000299 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, ОСОБА_8 03.05.2023 року приблизно о 20.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 перебував біля приміщення КП «Котурн», що розташоване на території ринку ПГЗК по вул. Подлєпи в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу. В цей час у нього виник кримінально протиправний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи який він, діючи повторно, умисно, переслідуючи корисливий мотив, в умовах воєнного стану, підійшов ззаду до ОСОБА_9 , яка розмовляла по телефону, та відкрито викрав, вихопивши з руки, мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9C NFC» IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 червоного кольору, ринкова вартість якого складає 2533 гривні 33 копійки, що належить останній, та в подальшому утримуючи викрадене майно при собі, не реагуючи на вимоги потерпілої припинити протиправні дії, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 2533,33 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду як незаконний та необґрунтований, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що суд не в повній мірі з`ясував обставини справи. Звертає увагу, що розгляд справи відбувався без участі потерпілої, внаслідок чого він був позбавлений можливості задати їй запитання для з`ясування дійсних обставин справи. Вказує, що судом не залучено в якості свідка чоловіка потерпілої, який міг би підтвердити його свідчення про те, що він хотів повернути телефон. Зазначає, що потерпіла перебувала в стані алкогольного сп`яніння, тому не могла чітко усвідомлювати свої дії та пам`ятати всі події. Судом не взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_11 , яка не вживала алкогольних напоїв та адекватно оцінювала ситуацію. Вважає покарання занадто суворим.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового засідання, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду, що ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, за обставин, як вони встановлені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.05.2023 року потерпіла ОСОБА_9 просить органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 03.05.2023 року близько 20:30 год. викрав належний їй мобільний телефон, чим завдав матеріального збитку.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 15.05.2023 року та відеозапису його проведення вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 показала місце свого перебування під час вчинення відносно неї кримінального правопорушення та послідовно і детально описала події, в ході яких ОСОБА_8 відкрито викрав її мобільний телефон, а саме, як ОСОБА_8 своєю правою рукою вихопив з її правої руки належний їй мобільний телефон у той час, коли вона по ньому розмовляла, та побіг за приміщення КП «Котурн», не реагуючи на її вимоги повернути телефон.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.05.2023 року потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_8 , який 03.05.2023 року приблизно о 20:30 год. викрав її телефон.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що 03.05.2023 року потерпіла приїхала до неї у гості. Вони вирішили відпочити із спиртними напоями та пішли на ринок ПГЗК. По дорозі зустріли обвинуваченого ОСОБА_8 з його жінкою ОСОБА_11 і вирішили випити всі разом. В якийсь момент вона побачила, що обвинувачений взяв мобільний телефон у потерпілої та почав уходити. При цьому потерпіла просила його повернути телефон, а обвинувачений лише посміхався. Вона викликала поліцію. Коли приїхала поліція, обвинувачений кинув телефон в кишеню потерпілої та сказав, що пошуткував. Потерпіла на той момент заяву в поліцію не писала, бо телефон був вже у неї. Потім ОСОБА_12 пішла по своїм справам. Наступного дня зранку вона виявила, що потерпіла прийшла до них та ночувала у неї вдома. Про крадіжку телефону вона вже дізналась зі слів потерпілої.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого вона знає приблизно три роки, мають дружні стосунки. 03.05.2023 року вона йшла з магазину та побачила, як обвинуваченого зупинила поліція. Жінка кричала, що обвинувачений забрав її телефон, а той казав, що у нього телефону немає. Біля обвинуваченого стояла ОСОБА_11 . В подальшому вона, жінка, яка кричала за свій телефон, обвинувачений та ОСОБА_11 сиділи біля її під`їзду, відпочивали, вживали алкоголь. Жінка плакала та казала обвинуваченому, щоб той віддав їй телефон, а той відповідав, що він його не брав. ОСОБА_13 бачила у обвинуваченого в руках мобільний телефон, коли вони знаходились біля ринку і біля під`їзду.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи відбувався без участі потерпілої ОСОБА_9 , внаслідок чого обвинувачений був позбавлений можливості надати їй запитання для з`ясування обставин справи, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Статтею 325 КПК України встановлено, що якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

В ході розгляду справи встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 перетнула державний кордон України 16.06.2023 року через пункт пропуску «Угринів» в напрямку Польщі та до теперішнього часу кордон України не перетинала.

Потерпіла надала суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. Учасники судового розгляду не заперечували проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілої.

Участь у кримінальному провадженні потерпілого пов`язана з реалізацією наданих йому прав і виконання покладених на нього обов`язків. Ціль участі потерпілого у кримінальному провадженні пов`язана з необхідністю відновити порушені права або компенсувати завдану злочином шкоду.

З урахуванням того, що завдану шкоду було відшкодовано шляхом повернення викраденого мобільного телефону, потерпіла ОСОБА_9 просила розглядати кримінальне провадження без її участі, а покарання призначити на розсуд суду. Тому апеляційний суд не вбачає порушення кримінального процесуального законодавства у розгляді кримінального провадження за відсутності потерпілої.

Доводи обвинуваченого про намір повернути телефон потерпілій спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_14 , який у судовому засіданні пояснив, що він займається ремонтом мобільних телефонів. Обвинуваченого знає, оскільки він у нього раніше ремонтував телефони. 03.05.2023 року вони зустрічались на ринку ПГЗК, де обвинувачений запитав, чи може він «перепрошити» мобільний телефон марки Ксяомі помаранчевого кольору, оскільки він забув пароль, на що свідок відповів, що може. Обвинувачений не зміг разблокувати телефон при ньому. Також обвинувачений після «перепрошивки» мобільного телефону запропонував купити його у нього або допомогти продати.

Крім того, події відбулися 03.05.2023 року, заява до поліції подана потерпілою 04.05.2023 року, а мобільний телефон виданий ОСОБА_8 у відділенні поліції 05.05.2023 року. Тобто ОСОБА_8 мав час для повернення мобільного телефону, однак до виклику в поліцію цього не зробив.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до увагипояснення свідка ОСОБА_11 , оскільки свідок сумісно проживала з обвинуваченим та її свідчення надані з метою допомоги обвинуваченому уникнути покарання за вчинений злочин.

Оцінюючи сукупність досліджених доказів в їх взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 186 КК Українизнайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину не визнав, раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, наглядався лікарем-психіатром з 2004 року з приводу порушення психологічного розвитку. У 2011 році знятий з нагляду по тривалій неявці. В подальшому за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався. З квітня 2010 року по липень 2017 року звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з приводу вживання канабіоїдів зі шкідливими наслідками.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з огляду на встановлені обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, відсутності усвідомлення ним протиправності своїх дій та будь-якого каяття.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував усі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, тому покарання у виді 8 років позбавлення волі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді