У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2023 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

захисник

(в режимі відеоконференції) - ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2023 року, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання у виді обмеження волі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вважає, що, приймаючи рішення про відмову у задоволенні його клопотання, суд першої інстанції не звернув уваги на положення ч. 8 ст. 154 КВК України, а також на те, що ухвала Ленінським районним судом м. Кіровограда про заміну ОСОБА_5 невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким, а саме - на обмеження волі на 4 роки 3 місяці 7 днів постановлена 12.10.2022 р., тобто з дня її постановлення минув 1 рік, і до засудженого, на даний час, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

При цьому, апелянт зауважує, що відповідно до характеристики, яка міститься в матеріалах особової справи від 17.10.2023 р., ОСОБА_5 характеризується позитивно, як такий, що приймає активну участь у житті відділення, відповідально відноситься до виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні, стягнень не має, натомість має 3 заохочення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

31.10.2023 р. захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

З матеріалів провадження та особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання, як засуджений Голованівським районним судом Кіровоградської області 15.04.2019 р. за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 8 років 8 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2022 р. невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2019 р., замінено більш м`яким, а саме - обмеженням волі строком на 4 роки 3 місяці і 7 днів.

Врахувавши, що засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на обмеження волі, суд зауважив, що застосування до нього вимог п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України можливо лише після відбуття не менше 2/3 строку саме більш м`якого покарання у виді обмеження волі, що становить - 2 роки 10 місяців і 4 дні.

За такого, суд першої інстанції дійшов висновку, що на час розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_5 після заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, не відбув 2/3 строку саме більш м`якого покарання у виді обмеження волі, тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання слід відмовити.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

За положеннями п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до положень п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та особової справи засудженого, ОСОБА_5 засуджений Голованівським районним судом Кіровоградської області 15.04.2019 р. за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 8 років 8 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2022 р. невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2019 р., замінено більш м`яким, а саме - обмеженням волі строком на 4 роки 3 місяці і 7 днів.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 13.12.2022 р. засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк покарання у виді обмеження волі час слідування засудженого під вартою до виправного центру з 12.10.2022 р. по 25.11.2022 р., із розрахунку, один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Відповідно до матеріалів судового провадження ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжкого злочину, а тому, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, на момент розгляду судом клопотання про умовно-дострокове звільнення, засуджений має відбути не менше двох третин призначеного строку покарання.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , судом апеляційної інстанції було встановлено, що на час розгляду клопотання захисника судом першої інстанції ОСОБА_5 не відбув двох третин призначеного йому строку покарання, що свідчить про відсутність належних правових підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України.

Отже, при розгляді клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, суд першої інстанції належно оцінив усі обставини справи та дійшов правильного висновку про необхідність відмови у його задоволенні, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2023 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3