Провадження №: 1-кс/336/484/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозорюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджвенця м. Феодосія АР Крим, громадянина України, одруженого, який має статус батька багатодітної сім"ї, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням у кримінальному провадженні № 0000153 від 26.01.2024.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, вчиненого за таких обставин.

При невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій. передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав: предмет еліпсоїдної форми, а саме корпус ручної оборонно-наступальної протипіхотної гранати DM51A2 промислового виготовлення та предмет грушоподібної форми, а саме корпус ручної оборонної протипіхотної гранати DM61 промислового виготовлення та два предмети складної форми, а саме підривачами типу DM82 промислового виготовлення, які став незаконного зберігати при собі з метою подальшого збуту.

20.03.2024 приблизно о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір на незаконний збут боєприпасів, перебуваючи у лісосмузі біля автомагістралі Харків-Сімферополь за координатами 47.860914, НОМЕР_1 , зустрівся із ОСОБА_7 , якому було доручено проведення оперативної закупки боєприпасів, якому за грошову винагороду від ОСОБА_7 , у розмірі 1600 гривень, ОСОБА_5 збув шляхом передачі із рук в руки предмет еліпсоїдної форми, предмет грушоподібної форми та два предмети складної форми, які згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № CE-19/108-24/5419-ВТХ від 02.04.2024 являються корпусом ручної оборонно-наступальної протипіхотної гранати DM51A2 промислового виготовлення, корпусом ручної оборонної протипіхотної гранати DM61 промислового виготовлення та двома підшивачами типу DM82 промислового виготовлення, які в конструктивному поєднанні являються вибуховими пристроями військового призначення, а саме бойової ручною оборонно-наступальною протипіхотною гранатою DM51A2 промислового виготовлення та ручною оборонною протипіхотною гранатою DM61 промислового виготовлення, які відносяться до бойових припасів, котрі у подальшому ОСОБА_7 видав співробітникам поліції.

Посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 КПК України, та недостатність інших запобіжних заходів, слідчий просить застосовати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів..

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання. Прокурор додав, що підозра пред`явлена лише за одним епізодом злочинної діяльності, адже наразі не усі матеріали НСРД отримані .

Сторона захисту, не заперечуючи обґрунтованість пред`явленої підозри, заперечила проти задоволення клопотання, вважала достатнім запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації підозрюваного - у будинку його батьків.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні як свідків допитано батьків підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Свідки, зокрема пояснили, що ОСОБА_5 є їх сином. Він разом із дружиною чекають на народження 4-ї дитини. Свідки не заперечують проти можливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в будинку за їх місцем мешкання, який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .

Заслухавши думки учасників судового засідання, перевіривши клопотання та доводи прокурора наданими доказами, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як встановлено слідчим суддею та підтверджується долученими до клопотання документами, слідчими ВП № 3 ЗРУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000153 від 26.01.2024.

24.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за викладених клопотанні обставин підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, що долучені до клопотання, у тому числі відомостями, що містяться у протоколі допиту свідка ОСОБА_7 , який був залучений до проведення оперативної закупки, розсекреченими матеріалами НСРД, та стороною захисту не заперечується.

Слідчий суддя погоджується, із доводами слідчого про існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, адже долучені до клопотання матеріали свідчать про те, що пред`явлена підозра не є остаточною та надалі може бути збільшена кількість епізодів кримінального правопорушення, уточнена форма участі підозрюваного та можливих співучасників злочину.

Існує і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення з корисливої метою, адже підозрюваний тривалий час офіційно не працевлаштований, однак має утримувати родину, яка чекає на народження четвертої дитини.

Оцінюючи обставини, визначені ст. 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з такого.

Підозрюваний в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.04.2024 затверджено угоду між прокурором та обвинуваченим та визнано останнього винним у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Вирок не набрав законної сили.

Злочин у вчиненні, якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 є тяжким, підозрюваному, у разі визнання його винуватим загрожує покарання на строк від трьох до семи років.

Водночас підозрюваний має достатньо міцні соціальні зв`язки, має статус батька багатодітної сім`ї, що підтверджено довідкою № 05/906, родина чекає на народження 4-ї дитини. Батьки ОСОБА_5 переймаються його долею, не мають заперечень проти обрання запобіжного заходу в їхньому будинку, який є зареєстрованим місцем проживання підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання не містить будь-якого обґрунтування, крім тяжкості кримінального правопорушення, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. Однак тяжкість кримінального правопорушення сама по собі не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст.194 КПК України).

Відповідно до положень ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, на думку слідчого судді, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може запобігти встановленим ризикам.

Як пояснював підозрюваний, його дружина офіційно працевлаштована, тому має стабільний дохід, крім того свідок ОСОБА_8 показав, що постійно фінансово підтримує родину сина, а тому цілодобовий домашній арешт щодо непрацевлаштованого підозрюваного суттєво не вплине на майновий стан родини.

За наведеного цілодобовий домашній арешт є необхідним та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193-197, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом.

Заборонити ОСОБА_5 спілкуватися з особами, які мають статус свідків у кримінальному провадженні.

Визначити строк дії цієї ухвали до 23 червня 2024 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 КПК України підозрюваний негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Цю ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем обрання підозрюваному домашнього арешту, зобов`язавши вказаний орган негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1