Справа № 344/5307/24
Провадження № 1-кс/344/2378/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду м. Івано-Франківська клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000450 від 11.08.2023,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим відділом СУ ГУНП в Івано-Франківській області, за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000450 від 11.08.2023, за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 діючи умисно в листопаді 2023 року вступив у злочину змову із ОСОБА_6 направлену на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс. Відповідно до розробленого злочинного плану ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбали особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, з метою подальшого збуту, задля отримання доходів та визначили місце його незаконного зберігання в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де фактичного проживає ОСОБА_4 , який, відповідно до відведеної йому ролі у створеній злочинній групі, повинен був його подрібнювати та розфасовувати в окремі упаковки та надалі передавати ОСОБА_6 , для збуту підшуканим ним споживачам.

Як зазначено у клопотанні, 18 листопада 2023 року близько 14 год ОСОБА_6 , діючи з корисливих спонукань, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , з відома останнього, підшукав ОСОБА_7 , як особу, якій мав на меті за грошові кошти збути особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Того ж дня, ОСОБА_6 , близько 15 год. зустрівшись із

ОСОБА_7 , в заздалегідь обумовленому місці, а саме на площі біля Архикатедрального Собору Воскресіння Христрового в центрі м. Івано-Франківська, отримав від останнього грошові кошти в сумі 1000 грн. за подальший збут йому особливо-небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс та з метою реалізації свого злочинного умислу, попрямував до квартири АДРЕСА_1 де його очікував ОСОБА_4 , що передав йому особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який він спільно із ОСОБА_6 незаконного зберігав, для подальшого його збуту, попередньо подрібнений та розфасований у три зіп-пакети червоного кольору. В подальшому, близько 15 год. 10 хв. ОСОБА_6 , вийшовши із приміщення квартири ОСОБА_4 , попрямував до попереднього його місця зустрічі із ОСОБА_7 , де той, відповідно до отриманої від нього вказівки, очікував та діючи умисно та повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , незаконно збув останньому три полімерні зіп-пакети червоного кольору із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, загальна кількість якого в перерахунку на суху речовину становить 2,2178 грама, а отримані внаслідок такої протиправної діяльності грошові кошти розділив із ОСОБА_4 .

Зазначається, що продовжуючи свою протиправну діяльність 20 березня 2024 року близько 13 год ОСОБА_6 , діючи з корисливих спонукань, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , з відома останнього, підшукав ОСОБА_7 , як особу, якій мав на меті за грошові кошти збути особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Відтак, того ж дня, ОСОБА_6 , близько 13 год. 30 хв зустрівшись із ОСОБА_7 , в заздалегідь обумовленому місці, а саме на площі біля Архикатедрального Собору Воскресіння Христрового в центрі м. Івано-Франківська, отримав від останнього грошові кошти в сумі 1000 грн. за подальший збут йому особливо-небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс та з метою реалізації свого злочинного умислу, попрямував до квартири АДРЕСА_1 де його очікував ОСОБА_4 , що передав йому особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який він спільно із ОСОБА_6 незаконного зберігав, для подальшого його збуту, попередньо подрібнений та розфасований у три паперові згортки. В подальшому, близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 , вийшовши із приміщення квартири ОСОБА_4 , попрямував до попереднього його місця зустрічі із ОСОБА_8 , де той, відповідно до отриманої від нього вказівки, очікував та діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , незаконно збув останньому три паперові згортки із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, а отримані внаслідок такої протиправної діяльності грошові кошти розділив із ОСОБА_4 .

Таким чином, як слідує з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збув наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який згідно Списку 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено»

Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Матеріалами клопотання зазначається, що 20 березня 2024 року ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21 березня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив щодо клопотання, вказавши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим для підозрюваного. Наведені у клопотанні ризики є необґрунтовані. Зважаючи на наявність у підозрюваного постійного місця проживання, просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У випадку застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить визначити як альтернативний запобіжний захід підозрюваному у вигляді застави у мінімальному розмірі.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин України, не працюючий, не одружений, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджуються розсекреченими протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 260, 263, 269, 271 КПК України, протоколами огляду та вручення грошових доказів, протоколами добровільної видачі, матеріалами експертиз, протоколами допиту свідка ОСОБА_7 та іншими доказами, у їх сукупності, а отже, повідомлена йому підозра є обґрунтованою.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Прокурором в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, наведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна та він усвідомлює про неминучість покарання;

- п. 2 можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває та підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії;

- п. 3 можливість незаконно впливати на свідка та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, так як йому можуть бути відомі їхні анкетні дані та він може, шляхом погроз, змушувати його змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення;

- п. 4 - можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду;

- п. 5 можливість вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки він не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, джерело його існування не відоме та з метою отримання коштів, підозрюваний може вчиняти злочини, пов`язані із незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.

У той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_4 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя, поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями Європейський суд з прав людини від 26.01.1993 року у справі «В. проти Швейцарії», у рішенні від 08.01.2009 року у справі «Мангурас проти Іспанії».

Розмір застави, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваного, а тому необхідно визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень. На переконання слідчого судді, саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для ОСОБА_4 необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів - до 18 травня 2024 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Визначити заставу у вигляді 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265). Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 21.03.2024 року.