Справа № 489/954/24
Провадження № 1-кп/489/675/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

21 лютого 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження №0001708 від 29.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту 27.12.2023 о 16:02 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у торговому залі супермаркету «АТБ-Маркет», розташованому за адресою: вул. Херсонське шосе, 90-А, м. Миколаїв Миколаївської області, діючи в умовах воєнного стану, введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 2102-IX, який неодноразово продовжувався та триває дотепер, керуючись злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконного збагачення, за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, умисно таємно викрав товар, належний ТОВ «АТБ-Маркет», а саме: ікру 80 г «Novren» лососеву форелі з/б у кількості 2 штуки, вартістю 265,30 грн за 1 штуку, а всього на загальну суму 530,60 грн, чим заподіяв матеріальних збитків ТОВ «АТБ-Маркет» на вищевказану суму. Після того ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 29.12.2023 о 12:06 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у торговому залі супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», розташованому за адресою: вул. Троїцька, 238-Г, м. Миколаїв, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 2102-IX, який неодноразово продовжувався та триває дотепер, керуючись злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконного збагачення, за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, умисно таємно викрав товар, належний ТОВ «АТБ-Маркет», а саме: ікру 100 г «Рибпродукт» лососеву зернисту горбуші з/б, у кількості 3 штуки, вартістю 218,25 грн за 1 штуку на суму 654,75 грн; масло 180 г «Молокія» солодковершкове Селянське 73% фольга, у кількості 1 штука, вартістю 62,25 грн, а всього на загальну суму 717 грн. Однак, ОСОБА_3 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий з викраденим майном працівниками охорони ТОВ «АТБ-Маркет» поза касовою зоною.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України.

21.02.2024 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України та щодо істотних для даних кримінальних проваджень обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений: за ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 із застосуванням ст. 69 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України зі звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказані вид та міра покарання визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся, наявності двох обставин, що пом`якшують покарання, а також ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Представник потерпілого надав письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, а також відсутність претензій матеріального та морального характеру, а також відшкодування завданої шкоди.

Прокурор, обвинувачений та його захисник в судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання. При цьому обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, зазначив про своє щире каяття, засудив свої дії та запевнив суд у неприпустимості повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Зокрема, в судовому засіданні встановлено наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, якими є щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, наявність існування яких підтверджується тим, що обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчинених діяннях, засудив свої дії, запевнив суд, що став на шлях виправлення та обіцяв не вчиняти порушень в майбутньому, а також добровільно відшкодував потерпілому завдану його діями шкоду. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 21.02.2024 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Визначаючи тривалість строку випробовування, суд, окрім тяжкості кримінальних правопорушень, головним чином враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, характеризується посередньо, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, тому зазначені обставини вказують на доцільність встановлення дворічного іспитового строку для його виправлення.

Цивільний позов не заявлявся. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України. У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів.

Оскільки суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, тому застосований відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту підлягає скасуванню. Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 21.02.2024 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі статей 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 21.02.2024.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання час попереднього ув`язнення з 29.12.2023 до 30.12.2023 включно з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази: два оптичні носії (CD-R диски) - залишити в матеріалах судової справи.

Застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1