ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 , адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000505, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч. 2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді від 14 лютого 2024 року накладено арешт на мобільний телефон «Huawei P20», який належить ОСОБА_10 , який було вилучено під час проведення обшуку 07.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині відмовлено в задоволенні клопотання.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що проводиться досудове розслідування в якому під час обшуку виявлені та вилучені мобільні телефони «Huawei P20» та «Samsung S22 Ultra», які належать ОСОБА_10 слідчий суддя зазначив, що слідчим доведено, що вилучений під час обшуку мобільний телефон «HUAWEI P20» не оглянутий, оскільки знаходиться у заблокованому стані, а отже може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає ознакам речових доказів. Однак мобільний телефон Samsung S22 Ultra» вже оглянутий та отримані стороною обвинувачення відомості, тому потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи.

В апеляційних скаргах адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в частині накладення арешту на телефон «Huawei P20» - ОСОБА_10 , оскільки на час розгляду клопотання закінчилися строки передбачені ч.6 ст. 173 КПК України. При цьому мобільні телефони не були зазначені в ухвалі на проведення обшуку, тому таке вилучення безпідставне. Разом з цим розгляд клопотання здійснено з порушенням підсудності.

Також адвокати просять поновити строк, оскільки 14 лютого 2024 року постановлено лише вступну і резолютивну частину ухвали, а повний текст отримано 19 лютого і 22 лютого подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор просить також накласти арешт на мобільний телефон «Samsung S22 Ultra».

Вимоги апеляційної скарги обгрнутовані тим, що рішення слідчого судді незаконне та не взято до уваги, що мобільний телефон містить інформацію, яка має значення для кримінального провадження, що було встановлено під час проведення обшуку та добровільним наданням ОСОБА_10 мобільного телефону. Прокурор вказує, що єдиним способом для збереження інформації на мобільному телефоні є його вилучення, для можливого дослідження експертною установою. Крім цього, мобільний телефон визнаний речовим доказом.

В апеляційному суді адвокати підтримали подані ними апеляційній скарги, а прокурор підтримав свою апеляційну скаргу.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційних скарг та клопотання слідчого про арешт майна, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Перевіряючи доводи клопотання про поновлення строку, то термін пропущений з поважної причини, оскільки 14 лютого 2024 року слідчий суддя постановив вступну і резолютивну частину ухвали(а.с.66), а повний текст був оголошений 19 лютого і 22 лютого подано апеляційні скарги адвокатами, тому термін слід поновити.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Зі змісту ст. 170 КПК України випливає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у ньому.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повній мірі.

Так, з наданих до клопотання слідчого матеріалами видно, що ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, яке внесено під № 0000505, за знаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 332, ч.4 ст. 191 КК України.(а.с.6)

07 лютого 2023 у проміжок часу з 09.36 год. до 17.04 год. на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2024 проведено обшук за місцем здійснення господарської діяльності ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою фактичного місцезнаходження ТОВ «АСА-ІНЖИНІРИНГ» (), а саме: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, 53. За наслідками обшуку було виявлено та вилучено, поза межами ухвали слідчого судді: мобільного телефону «Samsung S22 Ultra» (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ), мобільного телефону «HUAWEI P20» у заблокованому стані.(а.с.15-39)

Постановою слідчого від 08.02.2024 перелічені вище мобільні пристрої були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні 0000505. (а.с.60-61)

Доводячи підставність поданого клопотання, сторона обвинувачення вказувала на те, що вилучені телефони відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України у зв`язку з чим і було визнано речовими доказами. А тому, саме з метою збереження речових доказів, перешкоджанню їх знищенню, користуванню та відчуженню, просив накласти арешт на це майно.

Проаналізувавши вищенаведені докази та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що телефони, на які просить прокурор в апеляційній скарзі накласти арешт, дійсно можуть бути доказом вчинення кримінальних правопорушень, за якими проводиться досудове розслідування, оскільки відповідають критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, та на одному з телефонів під час огляду органом досудового розслідування виявлено інформацію, яка може мати значення для кримінального провадження, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України мобільні телефони підлягають арешту - з метою збереження речових доказів.

Таким чином, стороною кримінального провадження доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту мобільні телефони, які було вилучено в ході проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги адвокатів, що мобільні телефони не були зазначені в ухвалі слідчого судді на проведення обшуку. Так, відповідно до абз.2 ч.2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Тобто, в разі необхідності проведення експертних досліджень за участі мобільних телефонів, їх вилучення можливе без рішення слідчого судді. Як в клопотанні про арешт майна, так і в апеляційній скарзі зазначено, що інформація наявна на мобільних телефонах, та яка може на них бути, не може бути вилучена і досліджена експертною установою окремо від носія. Отже, мобільні телефони необхідні для проведення експертного дослідження, а також зазначено, що мобільний телефон «Samsung S22 Ultra» є засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а у доступі до мобільного телефону «HUAWEI P20» власником обмежено, у зв`язку з чим вилучення мобільних телефонів без рішення слідчого судді, відповідає вимогам абз.2 ч.2 ст. 168 КПК України.

Аналіз клопотання про накладення арешту на майно та долучених до нього матеріалів кримінального провадження дають підстави для висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на мобільні телефони, відповідає вимогам закону, воно подавалось до слідчого судді в межах територіальною юрисдикції, якого знаходиться орган досудового розслідування.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника щодо недотримання строків розгляду клопотання про арешт майна, то таких апеляційним судом не встановлено, оскільки після того, як слідчий подав клопотання про арешт майна, адвокат надіслав клопотання про ознайомлення з матеріалами, і після ознайомлення слідчий суддя призначив до розгляду клопотання про арешт майна, розглядаючи клопотання слідчий суддя відклав судове засідання на іншу дату за клопотанням учасника. Постановлене слідчим суддею рішення про арешт майна не впливає на його правильність щодо необхідності арешту в даному кримінальному провадженні.

За вказаних обставин, ухвала слідчого судді, якою було частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає скасуванню з накладенням арешту на майно, зазначене у клопотанні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити строк адвокатам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 , на оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року.

Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року, якою накладено арешт на мобільний телефон «Huawei P20», який належить ОСОБА_10 , який було вилучено під час проведення обшуку 07.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а в іншій частині відмовлено в задоволенні клопотання скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «Samsung S22 Ultra» (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 );

- мобільний телефон «HUAWEI P20».

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4