справа №991/2418/24
провадження №1-кс/991/2443/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«28» березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива НАБУ ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Національного бюро Першого підрозділу детективів Третього Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000053 від 01 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання детектива про арешт майна у кримінальному провадженні №0000053 від 01 лютого 2024 року.

Обставини, якими обґрунтоване клопотання.

Клопотання обґрунтоване тим, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000053 від 01 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, в межах якого встановлено, що ОСОБА_6 , будучи депутатом Тернопільської обласної ради VII скликання та Головою постійної комісії з питань бюджету Тернопільської обласної ради, висловив прохання та 20 березня 2024 року, перебуваючи в автомобілі «Nissan Leaf», державний номер НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , одержав неправомірну вигоду для себе від ОСОБА_7 у розмірі 15 000 грн за вчинення ним в межах своїх повноважень дій щодо виплати Тернопільською обласною радою ОСОБА_7 матеріальної допомоги на лікування.

Як зазначено у клопотанні, вході невідкладного обшуку, проведеного 20 березня 2024 року в автомобілі «Nissan Leaf», державний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung SM-S901B/DS IMEI: НОМЕР_2 та грошові кошти в загальній сумі 15 000 грн, а саме: 30 купюр номіналом 500 грн із відповідними серіями та номерами. З метою встановлення та фіксації даних, які зберігаються на вилученому мобільному телефоні, необхідне проведення експертних досліджень, а постановою детектива від 21 березня 2024 року вказаний мобільний телефон та грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, адже зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягають арешту.

Позиція сторін у судовому засіданні.

В судовому засіданні детектив підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Додатково зазначив, що вилучені купюри були завчасно ідентифіковані. Що стосується мобільного телефона, то наразі органом досудового розслідування вживаються заходи для його огляду, зокрема щодо залучення спеціаліста для подолання системи логічного захисту, при цьому, у разі неможливості її подолання спеціалістом, буде вирішено питання про призначення відповідної експертизи, що планується здійснити в межах двох місяців. Крім того, зазначив, що після здійснення усіх необхідних дій з вилученим телефоном буде також вирішено питання про його повернення.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на ту обставину, що дозвіл на відшукання та вилучення мобільного телефона та грошових коштів був наданий ухвалою слідчого судді про обшук, а тому відсутня необхідність у накладенні на них арешту.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає про наступне.

З матеріалів клопотання, 20 березня 2024 року детективами НАБУ був проведений невідкладний (до постановлення ухвали слідчого судді) обшук в автомобілі марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та на час проведення обшуку перебував у користуванні ОСОБА_6 .

За даними протоколу обшуку від 20 березня 2024 року,під час його проведення були виявлені та вилучені 30 купюр номіналом по 500 грн на загальну суму 15 000 грн з наступними серіями та номерами: ГТ 0269705, УИ 7292054, СГ 6389800, ЛД 1917135, МБ 1089171, УЗ 4955276, ЗЗ 6993576, СЖ 8162907, ЛА 8935283, БР 3250983, СГ 9842625, ЗЗ 3278333, ЗИ 2607928, УД 6060429, ЛБ 6596923, СД 4381939, ФЗ 0387714, ФГ 3507245, ФЖ 2789027, ВИ 4147151, ЛГ 4764923, ВИ 5676341, БР 7017034, УЗ 8057171, УИ 3471035, ФЗ 9168297, ЗБ 0144228, СЗ 4448997, СЖ 5953168, ЛД 2356399, які, зі змісту протоколу огляду та вручення грошових коштів від 20 березня 2024 року, були вручені ОСОБА_7 для передачі ОСОБА_6 , а також мобільний телефон Samsung SM-S901B/DS IMEI: НОМЕР_2 , пароль від якого ОСОБА_6 надати відмовився. При цьому, попереднім оглядом в зазначеному телефоні (в месенджерах) виявлена переписка з абонентом « ОСОБА_9 » та сканкопії (фото) документів, у зв`язку з чим було прийнято рішення про його вилучення.

В подальшому ухвалою від 22 березня 2024 рокуслідчим суддею за клопотанням органу досудового розслідування було «легалізовано» проведення невідкладного обшуку в автомобілі марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 і надано дозвіл на відшукання та вилучення грошових коштів, а саме: 30 купюр номіналом по 500 грн на загальну суму 15 000 грн з наступними серіями та номерами: ГТ 0269705, УИ 7292054, СГ 6389800, ЛД 1917135, МБ 1089171, УЗ 4955276, ЗЗ 6993576, СЖ 8162907, ЛА 8935283, БР 3250983, СГ 9842625, ЗЗ 3278333, ЗИ 2607928, УД 6060429, ЛБ 6596923, СД 4381939, ФЗ 0387714, ФГ 3507245, ФЖ 2789027, ВИ 4147151, ЛГ 4764923, ВИ 5676341, БР 7017034, УЗ 8057171, УИ 3471035, ФЗ 9168297, ЗБ 0144228, СЗ 4448997, СЖ 5953168, ЛД 2356399;мобільного телефону Samsung SM-S901B/DS IMEI: НОМЕР_2 .

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна (п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як вбачається з поданого клопотання та що відповідає відомостям витягу з ЄРДР від 21 березня 2024 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000053 від 01 лютого 2024 року здійснюєтьсяза ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: стосовно того, що ОСОБА_6 , будучи депутатом Тернопільської обласної ради VII скликання та Головою постійної комісії з питань бюджету цієї ради, висловив прохання та одержав неправомірну вигоду для себе від ОСОБА_7 у розмірі 15 000 грн за вчинення ним межах своїх повноважень дій щодо виплати Тернопільською обласною радою ОСОБА_7 матеріальної допомоги на лікування. За версією слідства, ОСОБА_6 отримав зазначену суму 20 березня 2024 року, перебуваючи в автомобілі «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 .

Дослідивши обставини вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення та можливу роль ОСОБА_6 у ньому, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації їх дій, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах (в тому числі, матеріалах НСРД), слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів пов`язує підозрюваного зі злочином, доводячи причетність до нього в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування та встановлює можливість вирішення питання про застосування заходів забезпечення, зокрема і арешту майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна та допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

Як підтверджено детективом в судовому засіданні, метою арешту вилучених грошових коштів та мобільного телефона є забезпечення збереження їх як речових доказів.

Вирішуючи питання щодо необхідності накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у КПК України законодавець розмежував статус майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук та тимчасово вилученого майна. Зокрема, у відповідності до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тобто, у розумінні норм КПК України, не вважається тимчасово вилученим майно, дозвіл на відшукання і вилучення якого був наданий ухвалою слідчого судді про обшук та яке детективи вилучили під час такого обшуку.

Разом з цим, абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України визначено, що описана процедура тимчасового вилучення саме електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Отже, кодекс прямо передбачає, що певне майно може бути тимчасово вилученим тільки в разі зазначення його в ухвалі суду.

При цьому, згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Виходячи з фактичних обставин кримінального провадження, встановлених в ході розгляду клопотання та які містяться в поданих і досліджених в судовому засіданні матеріалах, з урахуванням того, що слідчим суддею було надано дозвіл на відшукання та вилучення конкретного майна в ухвалі про обшук, а саме: мобільного телефона Samsung SM-S901B/DS IMEI: НОМЕР_2 , а також грошових коштів, які належать НАБУ 30 купюр номіналом по 500 грн на загальну суму 15 000 грн з відповідними серіями та номерами, це майно не вважається тимчасово вилученим, а тому утримання його детективами є виправданим на цьому етапі розслідування та не потребує арешту як додаткової підстави для обґрунтування його утримання, оскільки воно може стосуватися обставин вчинення кримінального правопорушення, в тому числі необхідне для призначення експертних досліджень (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 23 січня 2020 року у справі №457/1485/13-к).

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

При цьому, для запобігання надмірному обмеженню права власності, слідчий суддя вважає за доцільне запропонувати органу досудового розслідування забезпечити можливість володільцю вилученого мобільного телефона скопіювати контакти з нього та іншу інформацію, яка не має відношення до цього провадження, але до неї має інтерес власник, а проведення (призначення) експертизи, у разі необхідності, буде тільки сприяти в дотриманні детективами прав та свобод власника.

Слідчий суддя також акцентує увагу учасників, що після проведення відповідної перевірки/експертизи та за наявності факту неправомірності подальшого утримання мобільного телефона органом досудового розслідування, його власник має право поставити перед слідчим суддею питання про його повернення.

Окремо слідчий суддя вважає за необхідне більш детально зупинитися на вилучених під час обшуку грошових коштах, які, як було зазначено вище, не потребують накладення на них арешту з огляду на те, що дозвіл на їх відшукання і вилучення був наданий ухвалою слідчого судді про обшук від 22 березня 2024 року, оскільки навіть за умови відсутності зазначеної обставини, слідчий суддя не вбачає необхідності та не вважає доцільним і таким, що сприятиме досягненню завдань кримінального провадження, накладення арешту на дані грошові кошти, враховуючи те, що, відповідно до протоколу огляду та вручення грошових коштів від 20 березня 2023 року, вони належать НАБУ та надані для отримання фактичних даних в межах цього кримінального провадження, після чого були вилучені під час обшуку та повернуті на зберігання до НАБУ і визнані речовими доказами, а отже будь-які зацікавлені особи, в тому числі підозрювані, позбавлені об`єктивних, наявних у часі можливостей щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо вилучених грошових коштів, що, на думку слідчого судді, може бути самостійною підставою для відмови в накладенні на них арешту. Твердження детектива, що після контрольованої правоохоронними органами процедури отримання/передачі грошових коштів змінюється їх власник не знайшли свого підтвердження, у тому числі з огляду на загальні положення переходу прав власності за ЦК України, а також заявленої детективом мети такого арешту збереження речових доказів, а не конфіскації майна підозрюваного, оскільки в такому випадку положення ч.1 ст.100 КПК України, у взаємозв`язку з можливим застосуванням ч.4 ст.374 КПК України (в частині рішення щодо речових доказів) призвело б до повернення їх власнику.

У разі виникнення обставин, які будуть свідчити про наявність ознак необхідності повернення цих коштів до бухгалтерії НАБУ, бюджету тощо, слідчий суддя готовий переглянути свою позицію та повернутися до розгляду питання щодо доцільності арешту на зазначені грошові кошти.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання про накладення арешту на майно у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання детектива ОСОБА_3 відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_10