Справа № 215/3920/23
1-в/215/56/24
У Х В А Л А

Іменем України

20 червня 2024 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м. Кривому Розі клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, відбуваючого покарання в ДУ «Криворізька УВП №3»,-

про вирішення питання пов`язанного з виконанням вироку,-

ВСТАНОВИВ:

До Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_5 , в якому він просить застосувати правове положення ч.1 ст.25 КК України в редакції від 1960 року та звільнити його від призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі за вироком Дніпропетровського обласного суду від 18.06.1999. В обґрунтування вимоги зазначає, що Закон України №1483 ІІІ «Про внесення змін до кримінального, кримінально процесуального, …. Кодексів України» яким було введено новий вид покарання у виді довічного позбавлення волі (ст.25-2 КК України в редакції 1960 року) який набув чинності 29.03.2000 року. Але відповідно до ч.1 ст.25 КК Україні в редакції чинній після 29.03.2000 при заміні покарання у виді довічного позбавлення волі в порядку помилування, воно може бути замінено на строк понад 15 років , але не більше 25 років.

В судовому засіданні в режимі відео конференції засуджений ОСОБА_5 підтримав заявлене ним клопотання.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання засудженого підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання за відсутності правових підстав для зміни призначенного покарання.

Згідно зі статтею 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати : …. інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Вироком судової колегії по кримінальним справам Дніпропетровського обласного суду від 18 червня 1999 року ОСОБА_5 засуджено за сукупністю злочинів за ст. ст.93 п.п. «г», «ж» «з», «і» ст.17, ч.2, п.п. «б», «г», «з», 186 ч.1 КК України ( в редакції 1960 року) до виключної міри покарання смертної кари у вигляді розстрілу.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного суду України від 16.11.1999 в частині призначення ОСОБА_5 смертної кари розстрілу, залишено без змін.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Дніпропетровського обласного суду від 27.06.2000 вирок судової колегії по кримінальним справам Дніпропетровського обласного суду від 18 червня 1999 року в частині призначення ОСОБА_5 смертної кари розстрілу, в порядку ст..409 КПК України було змінено та вважати ОСОБА_5 засудженим до покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Статтею 23 КК України (в редакції 1960 року зі змінами) встановлено такий вид покарання як довічне позбавлення волі;

Такий вид покарання як довічне позбавлення волі, відповідно до статті 25-2 КК України ( в редакції 1960 року зі змінами) застосовується у випадках спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.

Санкцією статті 93 КК України ( в редакції 1960 року зі змінами) передбачено такий вид покарання як позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, так і довічне позбавлення волі. Аналогічний вид покарання містить норма ст.115 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року).

Враховуючи вищенаведене суд не вбачає будь яких сумнівів та протиріч під час виконання вироку суду за яким ОСОБА_5 було засуджено до довічного позбавлення волі, тому як на підставі Закону України №1483 -ІІІ від 22.02.2000 та інших, смертну кару

як вид кримінального покарання було замінено довічним

позбавленням волі, а оскільки ОСОБА_5 спочатку судом було обрано саме виключний вид покарання, смертна кара розстріл, який було замінено на довічне позбавлення волі ,та за відсутності Акту помилування, тому у суда відсутні правові підстави для застосування відносно ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 25 років зі звільненням від відбуття покарання.

Керуючись ст.ст.371, 372, 376, 392, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку суду залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, засудженим, захисником до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом семи днів з дня проголошення, засудженим в той же строк з дня отримання ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 24.06.2024 о 10.00год.

СУДДЯ: