Справа №:755/3051/24
Провадження №: 1-кс/755/737/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586 від 19 лютого 2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гладівка Голопристанського р-ну. Херсонської обл., громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючої, розлученої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

21 лютого 2024 року слідчий Дніпровського управління поліції ГУНП у місті Києві звернулась до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що в невстановлений час, однак не пізніше 19.02.2024 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, PVP.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 у невстановлену дату, але не пізніше 19.02.2024 року, отримала від невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, чим незаконно придбала її з метою подальшого збуту.

Після чого, 19.02.2024 року за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 10, ОСОБА_4 незаконно зберігала при собі з метою збуту вказану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, та почала залишати психотропну речовину в схованках з метою її подальшого збуту невизначеному колу осіб.

Зокрема, 19.02.2024 року в невстановлений час, але не пізніше 14 години 30 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 10, ОСОБА_4 здійснила зберігання, шляхом створення схованки в землі в лісопарковій зоні, з метою збуту невизначеному колу осіб, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, PVP, яка була заздалегідь розфасована та поміщена до згортку із ізоленти чорного кольору.

Того ж дня в період часу з 17 години 31 хвилини по 17 годину 40 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 10, працівниками поліції виявлено вказану схованку в землі особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, PVP, масою 0,581 г, яка була заздалегідь розфасована та поміщена до згортку із ізоленти чорного кольору, яку ОСОБА_4 залишила у вказаному місці для зберігання з метою збуту.

Крім того, 19.02.2024 року приблизно о 14 годині 30 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 10, працівниками поліції затримано ОСОБА_4 , яка повідомила, що зберігає при собі з метою збуту згорток, який обмотаний ізолентою чорного кольору, всередині якого знаходиться поліетиленовий зіп пакет з кристалічною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, яку було вилучено.

20.02.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом особистого обшуку, протоколом огляду місця події, допитами свідків, висновками експертів, рапортом працівників ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання та зазначив про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що підозрювана є внутрішньо-переміщеною особою, проте має постійне місце проживання у м. Києві, має міцні соціальні зв`язки, має захворювання спини, однак не встигла оформити групу інвалідності, а тому просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, та підозрюваної, яка підтримала думку свого захисника, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається із клопотання та було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 раніше не судима, розлучена, не працює, не має офіційного джерела доходу, водночас підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку, а тому суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик ухилення від слідства і суду та ризик продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, і запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної в умовах воєнного стану.

Крім того, суду не надано достатніх доказів, які б свідчили, що обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а за станом здоров`я підозрювана не може перебувати під вартою.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати до неї запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України відносно підозрюваної ОСОБА_4 слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, та у разі внесення застави, покласти на неї обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ, у межах строку досудового розслідування, до 18 квітня 2024 року, включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_4 , достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у виді 20 /двадцяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 60 560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят/ гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження).

Визначити строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_4 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення підозрюваною, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: