ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000390 від 08.11.2023 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_4 , 10.08.2023 року в денний період доби (більш точний час слідством не встановлено), перебуваючи на території Саксаганського району м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, зловживаючи довірою гр. ОСОБА_6 умисно ввів в оману відносно своїх справжніх намірів останню та під приводом здійснення будівельних робіт по утепленню домоволодіння дачної ділянки, яка належить останній, отримав в якості завдатку грошові кошти в сумі 13100 грн., які остання, знаходячись на місцем своєї роботи, а саме по АДРЕСА_2 , перерахувала на картку НОМЕР_1 , яку надав їй ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 , в свою чергу, будучи впевненою у доброчесних намірах ОСОБА_4 , перерахувала на картку НОМЕР_1 , яку надав їй ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 13100 грн.

Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення з грошовими коштами, якими заволодів шахрайським шляхом зник, обернувши їх на свою користь і розпорядившись ними на власний розсуд.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 спричинена матеріальна шкода на загальну суму 13100 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , належить кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

05 березня 2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, яке відносяться до категорії кримінального проступку. Крім того, зазначив, що розуміє надані йому законом права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні цієї угоди.

Захисник ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Потерпіла надала суду письмову заяву, в якій не заперечувала проти укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з огляду на таке.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Під час судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє: права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України.

Суд, також, переконався у добровільності укладення між прокурором та обвинуваченим угоди і, що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

За таких підстав, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, у зв`язку з чим дії останнього було правильно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України.

При призначені покарання визначеного угодою від 05 березня 2024 року суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визнається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.34).

Окрім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується нейтрально (том 2 а.с.39), раніше не судимий (том 2 а.с. 36,37), в КП «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради під наглядом лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував і не перебуває (том 2 а.с.34,35).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства.

Виходячи із всіх встановлених у справі обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Суд повно, всебічно дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 в повному обсязі. Та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 11000 (одинадцять тисяч) грн., моральної шкоди в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. та витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 127,128,314, 369, 371-374, 473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 05 березня 2024 року, укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000390 від 08.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 05 березня 2024 року покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 11000 (одинадцять тисяч) грн., моральної шкоди в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. та витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1