Справа №333/1548/24
Провадження №1-кс/333/1354/24
УХВАЛА

Іменем України

06 червня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах власниці майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2024 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власниці майна ОСОБА_5 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001294 від 17.08.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.369, ч.1 ст.368, ч.4 ст.358, ч.2 ст.369-2 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 20 березня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05.03.2024 року, проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- грошові кошти купюрами 1000 гривень - 250 штук на загальну суму 250 000 гривень;

- мобільний телефон «Apple Iphone» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім картою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 ;

- планшет Ipad Mini 4 F9FVQETCGHKJ;

- бланки актів огляду МСЕК на листах формату А-4 - 112 штук;

- планшет Asus Zen Pod 10.

28 березня 2024 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, накладено арешт на все вилучено майно у тому числі грошові кошти. Вказане клопотання розглянуто без участі власниці майна та її представника. Представник власниці майна проаналізувавши ухвали суду про надання дозволу на обшук за місцем проживання ОСОБА_5 та подальший арешт вилученого майна вважає, що арешт на майно, а саме грошові кошти є необґрунтованим, безпідставним і таким, що порушує права власниці майна. Арештовані грошові кошти не містять на собі та не містили необхідну для слідства інформацію, не можуть бути речовими доказами по справі та предметом конфіскації, вони не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Наразі відбувається тривале порушення конституційних прав ОСОБА_5 , дії слідчих органів ввели в оману слідчого суддю, що вплинуло на прийняття рішення. Зазначені кошти є особистою власністю, зароблені ОСОБА_5 законним шляхом та є заощадженнями чоловіка. За такого представник власниці майна вважає, що грошові кошти не відповідають ознаками речового доказу, не доведено причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину в рамках цього кримінального провадження, тому наявні підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді на майно ОСОБА_5 .

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений завчасно. В судовому засіданні 14.05.2024 року заперечував щодо клопотання про скасування арешту майна накладеного на майно ОСОБА_5 , оскільки вилучення майна проведено на підставі ухвали слідчого судді, на яке в подальшому накладено арешт, та постановою слідчого від 20.03.2024 року визнано речовими доказами. На даний час слідство здійснює заходи спрямовані на встановлення додаткових обставин та фактів зафіксованих під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме зняття інформації телефонних розмов ОСОБА_5 з іншими особами щодо можливого вчинення кримінального правопорушення або кримінальних правопорушень. Наявні у справі докази обумовлюють необхідність перевірки причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, передбаченого ст.368 КК України.

Прокурор в судовому засіданні повністю підтримала думку слідчого та додатково зазначила, що клопотання захисника є передчасним. Наразі перевіряється причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, передбаченого ст.368 КК України. За доведеності вини останньої можливе виникнення питання спеціальної конфіскації.

Представник власниці майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 підтримав своє клопотання, наполягав на його задоволенні та категорично заперечував щодо дій слідчого та прокурора, оскільки їхні дії суперечать законодавству та порушують права ОСОБА_5 .

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши позиції слідчого та прокурора, думку представника власниці майна у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (№0001294) були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.369, ч.1 ст.368, ч.4 ст.358, ч.2 ст.369-2 КК України.

В судовому засіданні вивчено протоколи огляду аудіозаписів, отриманих за результатами проведених НСРД, за змістом яких вбачається спілкування ОСОБА_5 з іншими особами з приводу оформлення медичних довідок, виписок тощо. Визначена інформація, на думку суду, потребує додаткової перевірки щодо можливої причетності службових осіб МСЕК, зокрема, обласного МСЕК №1, до службових зловживань з приводу надання громадянам України групи інвалідності за неправомірну вигоду.

Суд наголошує, що кримінальне провадження №0001294 від 17.08.2023 року зареєстровано з метою перевірки можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.368, 369, 369-2 КК України, а саме: правопорушень вчинених у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, вчинених за обтяжуючих обставин.

05 березня 2024 року слідчим суддею Комунарського районного суду м.Запоріжжя за участі слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 у закритому судовому засіданні було розглянуто клопотання та постановлено ухвалу про часткове задоволення клопотання слідчого про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

За Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя віл 28 березня 2024 року накладено арешт на майно, яке було вилучено 20.03.2024 року в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання голови обласної МСЕК №1 ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

20 березня 2024 року постановою слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 - визнано речовими доказами.

Відповідно до положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що вилучене майно у ОСОБА_5 в тому числі і грошові кошти, відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, можуть містити інформацію, яка може стосуватися кримінального провадження. На даний час судом встановлено та доведено слідчим, що під час досудового розслідування кримінального провадження виявлено факти, які дають підстави стверджувати про зловживання службовими особами МСЕК. Наявні у справі докази обумовлюють необхідність перевірки причетності ОСОБА_5 , яка працює головою обласного МСЕК №1, до службових зловживань з приводу надання громадянам України групи інвалідності за неправомірну вигоду.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності проведені слідчі дії у даному кримінальному провадженні, отриману інформації, та можливість в подальшому отримати відомості, які містяться у вилучених речах та грошових коштах та можуть бути доказами під час судового розгляду, приходить до висновку про відсутність підстав для повернення арештованого майна його власнику. Крім цього, слідчий суддя вважає, що скасування арешту майна може призвести до втрати речового доказу, що в подальшому може унеможливити його дослідження відповідно до вимог ст.357 КПК України.

Суд, приймає до уваги обставини визначені адвокатом ОСОБА_3 щодо тривалості строку дії арешту майна. Разом з тим, слідчий суддя вважає, що представником власниці майна не доведено факт, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001294 триває. Вбачається, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

За наведеного клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах власниці майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0001294 від 17.08.2023 року, - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10.06.2024 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1