Справа № 188/2466/23
Провадження № 1-кп/188/149/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Петропавлівка угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000112 від 27 листопада 2023 року, що надійшла 08.12.2023 від прокурора Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є уродженець с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

дистанційно захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2023 близько 01:30 ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку 40-а, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_6 , у ході якої в нього виник протиправний умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , 26.11.2023 близько 01 години 30 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , під час сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс потерпілій один удар кулаком правої руки в область лівого ока та носу, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді гематоми обох вік лівого ока, крововилив в склеру лівого ока, забій м`яких тканин носу, закритий перелом кісток носа без зміщення уламків, які утворилися від дії чи при ударі об тупий предмет. Тілесні ушкодження у вигляді гематоми обох вік лівого ока, крововилив в склеру лівого ока відносяться до легких тілесних ушкоджень, тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носа, закритого перелому кісток носа без зміщення уламків відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я тривалістю більше 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день).

Цими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Під час досудового слідства 08 грудня 2023 року прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норм статей 468, 469 та 472 КПК України, у якій дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; щодо покарання у виді штрафу у розмірі семидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п. 66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п. 67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що правильно кваліфіковане як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, внаслідок якого шкода завдана приватним інтересам потерпілої ОСОБА_6 , яка надала письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання. Обвинувачений визнає свою вину у вчиненні цього кримінального правопорушення і просить затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Прокурор підтримав угоду і просив суд її затвердити.

Потерпіла у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання за її відсутності, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечувала.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховує обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , передбачену ст. 66 КК України, - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, обрана в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 08 грудня 2023 року та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Майнова шкода злочином не завдана. Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 08 грудня 2023 року уклали прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі семидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1