Справа №: 671/189/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Волочиську Хмельницької області матеріали кримінального провадження №0000001 від 01 січня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дєдовськ Істринського району Московської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, військовослужбовця ЗСУ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 на початку січня 2015 року, точний день та час досудовим слідством не встановлено, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на підроблення та використання завідомо підробленого офіційного документу - посвідчення водія із відкритими категоріями «А», «В» та «С», діючи умисно, з метою отримання посвідчення водія відповідної категорії, не склавши при цьому іспити щодо теоретичної частини правил дорожнього руху та практичних навиків водіння, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, через всесвітню мережу «Інтернет», на невстановленому досудовим розслідуванням сайті, знайшов оголошення про виготовлення посвідчення водія необхідної категорії.

Після цього, на початку січня 2015 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_5 , усвідомлюючи даний факт та фактичну неможливість здійснення керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що посвідчення водія є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, порядок видачі яких, а також форма та реквізити, передбачені «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 (далі Положення), в порушення вимог п. 2 Положення, згідно якого до керування автомобілями допускаються особи, які мають посвідчення водія відповідних категорій, які пройшли медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС, вирішив підробити за попередньою змовою із невстановленою слідством особою посвідчення водія та використовувати вказаний вище офіційний документ для уникнення можливої адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху України, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто у вказаний вище період часу в ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та підроблення за попередньою змовою групою осіб офіційного документа, а саме посвідчення водія, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус та підтверджує і надає право його власнику на керування транспортними засобами, відповідно до вимог Положення, з метою подальшого використання завідомо підробленого офіційного документа (посвідчення) для отримання права керування транспортними засобами.

Тоді ж, на початку січня 2015 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_5 , реалізуючи свій попередній злочинний умисел, направлений на придбання та підроблення за попередньою змовою групою осіб офіційного документа, а саме посвідчення водія відповідної категорії, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає право, з метою його подальшого використання, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, маючи намір на підроблення та придбання підробленого посвідчення водія, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, в ході спілкування із нею, домовився про умови виготовлення підробленого посвідчення, після чого надав своє фото, анкетні дані, ксерокопії необхідних документів та грошові кошти в сумі 300,00 доларів США невстановленій слідством особі з метою виготовлення підробленого документа - посвідчення водія.

Таким чином, ОСОБА_5 надав можливість невстановленій слідством особі виготовити підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 ПК «Україна», Зам. 6-3056. 2005 р., яке не відповідає встановленому зразку, який перебуває в офіційному обігу на території України та виготовлене за допомогою друкуючого пристрою зі струменевим способом нанесення зображення.

В подальшому, невстановлена слідством особа, у невстановлений слідством час та місці, у невстановлений спосіб, виготовила (підробила) офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 ПК «Україна», Зам. 6-3056. 2005 р. на ім`я ОСОБА_5 , бланк якого не відповідає аналогічним документам, що перебувають в офіційному обігу на території України, внесла в нього анкетні дані та фотокартку ОСОБА_5 , тим самим внесла відомості про право останнього керувати транспортними засобами відповідної категорії.

Після цього, на початку лютого 2015 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_5 , перебуваючи на автостанції № 2 м. Хмельницького, яка знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Шевченка, 66, отримав від невстановленої досудовим слідством особи підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я та почав його зберігати при собі.

В подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи той факт, що він не має фактичного права керувати транспортними засобами відповідної категорії, користувався ним і керував за завідомо підробленим документом, а саме посвідченням водія серії НОМЕР_1 , не зважаючи на неможливість керування транспортними засобами та відсутність належного на те права, а саме фактичну відсутність посвідчення водія відповідної категорії.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_5 клопотання захисника підтримав та просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого та його захисника підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 - закриттю з підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Згідно положень ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом статей 284 - 288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм матеріального і процесуального права, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду, тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч.1 ст. 49 КК України в редакції, яка діяла на момент вчинення злочину, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема, п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст. 358 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.3 ст.358 КК України (на час скоєння), відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Згідно з обвинувальним актом, злочин вчинено у 2015 році, тобто на час розгляду кримінального провадження минув п`ятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч.3 ст 358 КК України.

Так як на даний час передбачений законом строк давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин сплив, обвинувачений дає згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, наведені вище обставини є підставою для задоволення клопотання захисника щодо звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч.2 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284- 286, 288, 314, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст.358 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 358 КК України на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000001 від 01 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 358 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1