Справа № 243/3597/24
Провадження № 1-кп/243/679/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000329 від 03.04.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, не одруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-26.01.2017 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки;

-08.06.2018 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 187, ст. ст. 69, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 23.10.2018 вирок суду від 08.06.2018 в частині призначеного покарання скасовано, призначено покарання за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-27.05.2020 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покарання, призначеним вироком апеляційного суду Донецької області від 23.10.2018, остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-07.05.2024 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2024, приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебував біля будинку АДРЕСА_3 , де зустрів раніше знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У вказаний час та у вказаному місці у ОСОБА_5 , з метою помсти за раніше викрадені ОСОБА_4 у його матері, ОСОБА_6 , предмети та речі, раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 21.03.2024, близько 09-05 год, діючи умисно, протиправно, підійшов до ОСОБА_4 та, розташовуючись обличчям один до одного, ОСОБА_5 наніс удар кулаком правої руки по правій стороні обличчя в ділянку правого ока потерпілого, від чого той впав на землю. Після цього, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 , нахилившись, наніс ще удар лежачому на землі ОСОБА_4 лівою рукою в ліву сторону обличчя, в ділянку лівого ока та удар правою ногою в область грудної клітини потерпілого.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 спричинені наступні тілесні ушкодження: синець верхньої повіки лівого ока та синець грудної клітини справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також забійні рани та синець повік правого ока, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

07.05.2024 між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000329 від 03.04.2024 за ч. 2 ст. 125 КК України було укладено угоду про примирення, яка долучена до обвинувального акту.

Згідно з цією угодою підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю та беззаперечно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сприяв досудовому розслідуванню та зобов`язався у подальшому не допускати зі свого боку подбіних кримінальних правопорушень.

Претензії матеріального та морального характеру від потерпілого ОСОБА_4 до підозрюваного ОСОБА_5 відсутні. Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить, відповідно до вимог ст. 12 КК України, до кримінальних проступків, обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутності тяжких наслідків від скоєного кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_5 , його щире та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин кримінального правопорушення, сторони погоджуються, що перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального проступку, передбаченого за ч. 2 ст. 125 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився із запропонованим видом та мірою покарання, про що свідчить його підпис в угоді.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю за ч. 2 ст. 125 КК України, підтвердив, що вранці 21.03.2024, біля будинку АДРЕСА_3 між ним та ОСОБА_4 стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження. Обвинувачений покаявся, просив затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердили укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення, зазначив, що претензій до обвинуваченого він не має.

Прокурор в судовому засіданні підтримав укладену між обвинуваченим та потерпілою стороною угоду про примирення, не заперечував проти її затвердження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом з достовірністю встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин. Між обвинуваченим та потерпілим була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік із застосуванням іспитового строку.

Суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

Суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Судом роз`яснено сторонам вимоги ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений та потерпілий обізнані з наслідками угоди, потерпілий цивільний позов не заявив, просив затвердити угоду.

Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, враховуючи відомості, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 (раніше судимий, судимості не зняті та не погашені; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; офіційно не працевлаштований; не одружений, за місцем мешкання характеризується посередньо), суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Судом з достовірністю встановлено, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2024 по справі № 243/2657/24, провадження № 1-кп/243/617/2024, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин. Вирок набрав законної сили.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Проте, якщо особі, що вчинила кримінальне правопорушення, за вироком суду було призначено покарання, яке ухвалено відбувати реально, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших кримінальних правопорушеннях, за які за новим вироком їй призначається покарання із застосуванням на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання не застосовуються, і кожний вирок попередній, за яким особа має відбувати покарання реально, та новий, за яким її звільнено від відбування покарання з випробуванням, виконуються самостійно.

Такого висновку дійшла об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 1 квітня 2024 року у справі № 183/6854/20 (провадження № 51-4885кмо23).

Враховуючи наведене, з огляду на те, що ухвалений відносно ОСОБА_5 вирок від 07.05.2024 набрав законної сили, а також зважаючи на визначені ОСОБА_5 види покарань за цим вироком та за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2024, суд вважає, що вказане виключає можливість застосування принципу поглинання призначених покарань за різними вироками в порядку ч. 4 ст. 70 КК України, а тому вироки підлягають окремому виконанню.

Відтак, вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2024 по справі № 243/2657/24, провадження № 1-кп/243/617/2024, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, - слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 07.05.2024 між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000329 від 03.04.2024.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та у відповідності із цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного цим вироком, з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає зобов`язання: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Покарання, призначене ОСОБА_5 вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2024 по справі № 243/2657/24, провадження № 1-кп/243/617/2024, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, - виконувати самостійно.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2024 по справі № 243/2607/24, провадження № 1-кс/243/285/2024, на речові докази, а саме на: мобільний телефон в корпусі жовтого кольору марки «LG», модель G3-Stylus, ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , S/N НОМЕР_4 , який має пошкодження у вигляді потертостей та подряпин, а також тріщини та відколи на склі дисплею по всій поверхні передньої панелі телефону з карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafone», на якій виявлено маркування « НОМЕР_5 ; 7343; 3324; 2 4G/LTE», поміщений до сейфпакету PSP 2090072; мобільний телефон в корпусі синього кольору марки «Honor», модель 8A, який має пошкодження у вигляді потертостей, подряпин та сколів по всій ділянці телефону, який було вилучено та поміщено до сейф-пакету PSP 1507608 з пояснювальним написом та підписами всіх учасників.

Речові докази, а саме:

-мобільний телефон в корпусі синього кольору марки «Honor», модель 8A, який має пошкодження у вигляді потертостей, подряпин та сколів по всій ділянці телефону, який було вилучено та поміщено до сейф-пакету PSP 1507608 з пояснювальним написом та підписами всіх учасників, - повернути власнику;

-мобільний телефон в корпусі жовтого кольору марки «LG», модель G3-Stylus, ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , S/N НОМЕР_4 , який має пошкодження у вигляді потертостей та подряпин, а також тріщину на склі дисплею по всій ділянці телефону з карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafone», на якій виявлено маркування « НОМЕР_5 ; 7343; 3324; 2 4G/LTE», поміщений до сейфпакету PSP 2090072, - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, а саме:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1