Справа №523/4983/21
Провадження №1-кп/523/434/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі колегії головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу по кримінальному провадженню №0000070 від 12.01.2021 року відносно обвинуваченої:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Макіївка, Донецької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, раніш не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0000070 від 12.01.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України.

Прокурор заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченої, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Своє клопотання прокурор мотивує тим, що існують ризики того, що обвинувачена може переховуватись від суду оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник та обвинувачена заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що обвинувачена не має наміру не виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, доводи прокурора нічим не доведені, є припущеннями.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, та додані до нього документи суд дійшов такого висновку, та встановив наступні обставини.

Відповідно до ст.331 КПК України суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 цього Кодексу.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час судового провадження в рамках даного кримінального провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 буз змінений запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали припинив свою дію.

Ухвалою суду від 25.01.2024 ОСОБА_4 оголошено у розшук надано дозвіл на затримання з метою приводу.

13.03.24 на підставі ухвали суду ОСОБА_4 була затримана.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, в судовому засіданні прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

Так ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Таким чином, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого злочинів та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватою, обвинувачена може продовжити переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини зокрема у рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Крім того, обвинувачена безробітня, не має постійного джерела доходу. Має постійне місця проживання на території України, що свідчать про існування у обвинуваченого певних соціальних зв`язків, проте, суд вважає, що конкретні обставини інкримінованого обвинуваченій злочину та дані про її особу, в тому числі наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, вказує на неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку обвинуваченої та виконання нею своїх процесуальних обов`язків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, де вказано, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має право не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, у випадку підозри (обвинувачення) у злочині який призвів до гибелі людини. Таким чином, суд не визначає заставу обвинуваченим, як альтернативу тримання під вартою.

Щодо доводів обвинуваченої та захисника, про відсутність ризиків, недоведеність наявності ризиків, то судом при вирішенні вказаних клопотань встановлено безпідставність вказаних доводів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 23, 331, 170, 176-178,182,193,194,369-372,376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів тобто до 11.05.2024 року.

Строк дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу до 11.05.2024 року включно.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала суду щодо застосування запобіжних заходів підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя : ОСОБА_1