Справа № 372/1903/24
Провадження 1-кс-479/24
ухвала

Іменем України

16 квітня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3 ,

представника володільця майна ОСОБА_4 ,

володільця майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000728, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 09.04.2024 до Обухівського РУП ГУНП в Київській області через спецлінію "102" надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що 09.04.2024 близько 15 год. 00 хв. староста села Григорівка Обухівського району Київської області ОСОБА_5 незаконно позбавив волі та утримує в підвальному приміщенні, що розташоване в с. Григорівка Дикого Володимира, яке ззовні закрите на засов.

В ході допиту потерпілого ОСОБА_8 встановлено, що він добре знайомий зі старостою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 в якого час від часу підробляється, допомагає йому виконувати різного роду роботи з копання, прибирання за грошові кошти в різних сумах. Так, 09.04.2024 ОСОБА_8 виконував господарські роботи на прохання ОСОБА_5 . Після чого останній прийшов перевірити якість виконання робіт, після чого забрав ОСОБА_8 та його вітчима та на транспортному засобі ОСОБА_5 , а саме на легковому автомобілі білого кольору, повіз в центр АДРЕСА_1 , де під`їхавши із задньої сторони будівлі колишнього цукрового заводу ОСОБА_5 сказав, щоб ОСОБА_8 виходив з машини та коли останній вийшов ОСОБА_9 взяв його за комір куртки і почав вести в підвал вказаного приміщення та сказав: «будеш сидіти тут поки не протверезієш». ОСОБА_8 пручався, проте ОСОБА_5 заштовхав його в підвал та зачинив двері за ним. ОСОБА_8 просив ОСОБА_5 , щоб він відпустив його та відвіз додому, проте він сказав: «протверезієш - тоді випущу». ОСОБА_8 прохав ОСОБА_5 декілька разів щоб він його відпустив, адже в підвалі холодно, волого, брудно, воняло та не було ніякої ковдри, щоб вкритися чи прилягти, підлога із землі та розламані частини цегли, навіть присісти не було де, проте ОСОБА_5 , не зважаючи на крики ОСОБА_8 , зачинив двері на засув та замотав на стяжку, щоб він зміг відкрити і поїхав в невідомому напрямку.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користується транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Opel Combo» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

09.04.2024 проведено огляд, в ході якого з узбіччя дороги, на відкритій ділянці місцевості навпроти будівлі Григорівської сільської ради виконавчого комітету Обухівського району Київської області, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул. Героїв Майдану, буд. 2, виявлено та вилучено транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Opel Combo» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

09.04.2024 вищевказаний транспортний засіб був визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню, оскільки вказаний легковий автомобіль є засобом вчинення вказаного кримінального правопорушення, так як ОСОБА_5 перевозив ОСОБА_8 до місця вчинення кримінального правопорушення на зазначеному автомобілі. Вказаний транспортний засіб поміщено на майданчик тимчасового утримання вилучених транспортних засобів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення пов`язаного з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення, а також для встановлення відомостей, що міститься у вище зазначених речах та предметах шляхом проведення судових експертиз, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Opel Combo» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Виходячи з того, що вказаний транспортний засіб є засобом вчинення вказаного злочину, та в ньому можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно, тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі (особам), у якої його було вилучено.

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, також просив долучити до матеріалів справи копію довідки від Територіального сервісного центру № 3244 про власника автомобіля марки «Opel Combo» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти даного клопотання, посилаючись на те, що вказаний автомобіль перебуває у володінні Григорівської сільської ради, тобто не перебуває у власності підозрюваного, також зазначила, що автомобіль є службовим та використовується для забезпечення потреб села, у тому числі медичних. Також просила долучити копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником якого є Григорівська сільська рада.

Володілець майна ОСОБА_5 заперечив проти даного клопотання, просив відмовити в накладенні арешту на автомобіль.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначила мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Слідчий в клопотанні зазначив, що метою арешту вищезазначеного майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна, яке було визнано речовим доказом 09.04.2024 року, також надав до суду докази на підтвердження права власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Відповідно до ст. 175 КПК України Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на транспортний засіб - легковий автомобіль «Opel Combo» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_5 , власником якого є Григорівська сільська рада.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 16.04.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1