справа № 631/871/24
провадження № 1-кп/631/105/24
У Х В А Л А

про призначення справи до судового розгляду в порядку дистанційного судового

провадження та про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

28 травня 2024 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

з боку сторони захисту:

обвинувачених ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

захисників:

обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_11 ,

законного представника ОСОБА_9 ОСОБА_12 ,

розглянувши та перевіривши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 2 Нововодолазького районного суду Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2023 року під № 0001231 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України,

В С ТА Н О В И В:

21 травня 2024 року до Нововодолазького районного суду Харківської області від Харківської окружної прокуратури Харківської області за вхідним № 3565/24-вх в порядку, передбаченому статтями 291 та 293 Кримінального процесуального кодексу України, надійшов складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт з доданими до нього документами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2023 року під № 0001231 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, який на підставі розпорядження керівника апарату суду № 3 від 21 травня 2024 року та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2024 року був переданий головуючому судді ОСОБА_1 під особистий короткий підпис в Журналі реєстрації вхідної кореспонденції 23 травня 2024 року у зв`язку із перебуванням у період з 14 травня 2024 року по 23 травня 2024 року у нарадчій кімнаті по справі з єдиним унікальним № 631/268/24 (провадження № 1-кп/631/91/24) за обвинувачення ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 146, пункту 13 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 23 травня 2024 року призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання начальник Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 заявив, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, направлений за підсудністю до Нововодолазького районного суду Харківської області, підстав для закриття чи зупинення провадження не має. У справі маються всі необхідні для розгляду у судовому засіданні матеріали, вважав за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Також прокурор вважав за необхідне надати доручення органу пробації підготувати досудову доповідь відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до положень статті 314-1 Кримінального процесуального кодексу України.

Окрім іншого, прокурор просив суд вирішити питання, пов`язане із продовженням відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави.

Так, начальник Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 із дотриманням приписів частини 2 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , зареєстрованим за вхідним № 3880/24-вх від 28 травня 2024 року, яке мотивував наявністю у провадженні обставин, визначених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

На думку прокурора, у розрізі того, що причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, є дійсними ризики, визначені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, як то можливість переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 та частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, які відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України відносяться до категорії тяжких злочинів. Вказана обставина створює передумову уникнути обвинуваченим кримінальної відповідальності та переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_8 розуміє можливість отримати значний термін покарання.

Також за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки останньому відомі їх адреси місця проживання та засобів зв`язку, з тією метою, щоб ті не надавали викривальних свідчень проти нього або змінили раніше надані покази.

Крім того, прокурор зазначив, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як неодноразово був засуджений за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які наразі не знята та не погашена, що у свою чергу свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

Підстави для обрання більш м`якої міри запобіжного заходу, на думку прокурора, на даний час відсутні, враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого. Тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, прокурор просив продовжити застосований згідно ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2024 року запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із раніше визначеним розміром застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 гривень 00 копійок.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримали думку прокурора та вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, вказавши про відсутність до суду клопотань, передбачених статтею 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Інші потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 у підготовче судове засідання не з`явились, хоча про дату час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому приписами Кримінального процесуального кодексу України порядку. Через канцелярію суду кожен із потерпілих надали заяви, що були зареєстровані за вхідними № 3879/24-вх., № 3890/24-вх., № 3886/24-вх., № 3882/24-вх., № 3887/24-вх., № 3888/24-вх, № 3885/24-вх., № 3881/24-вх., № 3889/24-вх від 28 травня 2024 року, відповідно до яких просили судове засідання провести за їх відсутності.

Обвинувачений, ОСОБА_8 , у підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначити справу до судового розгляду, повідомив про відсутність у нього будь-яких клопотань до суду. Відносно клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, обраного під час досудового розслідування, не заперечував проти його задоволення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_10 у підготовчому судовому засіданні висловила думку про можливість призначення справи безпосередньо до судового розгляду, вказавши, що дана справа повинна розглядатися у Нововодолазькому районному суді Харківської області у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово. Також захисник повідомила, що клопотань до суду наразі сторона захисту не має, щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підтримує свого підзахисного, оскільки його позиція є добровільною.

Обвинувачений, ОСОБА_9 , його законний представник - ОСОБА_12 та захисник - ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення справи до судового розгляду та наданні доручення органу пробації підготувати досудову доповідь відносно обвинуваченого, повідомивши про відсутність у них будь-яких клопотань, що підлягають вирішенню у відповідності до приписів частини 4 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Уповноважені представники Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області та Сектору ювенальної поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області у судове засідання не з`явились, хоча повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи відповідно до приписів частини 1 статті 135 Кримінального процесуального кодексу України.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання щодо можливості призначення справи до судового розгляду, а також відносно вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідивши обвинувальний акт разом із реєстром матеріалів досудового розслідування та документи, надані на обґрунтування клопотання, а також проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на даному етапі судового слідства у матеріалах справи докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частина 2 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України).

Підготовче провадження у суді першої інстанції здійснюється відповідно до приписів глави 27 розділу ІV Кримінального процесуального кодексу України, якою визначено, що завданням стадії підготовчого судового провадження є, зокрема, перевірка матеріалів досудового розслідування, оцінка змісту і форми обвинувального акту, з метою успішного проведення судового розгляду.

Обвинувальний акт, як встановлено частиною 4 статті 110 Кримінального процесуального кодексу України, є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу

Відповідно до статті 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 31) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 81) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Крім того до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 2971 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється (частина 4 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України).

Отже, до суду повинен надійти обвинувальний акт, в якому мають міститися обов`язкові відомості, які зазначені у частині 2 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, та бути доданий перелік документів, який визначений у частині 4 статті 291 наведеного вище кодифікованого закону України.

Як убачається зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2023 року під 0001231 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, він фактично відповідає вимогам статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону.

Так, в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченими, а також обставини, які, відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У обвинувальному акті наявний короткий виклад тексту диспозиції кримінально - правових норм, порушення яких інкримінуються обвинуваченим, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчинених кримінальних правопорушень, а юридичне формулювання - це правова модель кримінального правопорушення, вказівка на кримінально-правову норму, порушення яких інкримінується обвинуваченим.

Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З огляду на вказане, суд доходить висновку про відповідність даного обвинувального акта вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Провадження за обвинувальним актом відповідно до приписів статтей 32 та 33 Кримінального процесуального кодексу України підсудне Нововодолазькому районному суду Харківської області.

Угода про визнання винуватості до суду не надходила та сторони кримінального провадження не повідомляли про її досягнення.

Підстав для закриття провадження у справі за підпунктами 4 - 8 частини 1 або частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, як і прийняття рішення за пунктами 1 - 4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, не має.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального законодавства України, які б перешкоджали призначенню справи до судового розгляду, не встановлено.

З огляду на те, що під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1 - 4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що на підставі обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні належить призначити судовий розгляд та з цією метою вирішити питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду.

На підставі приписів статті 26 Кримінального процесуального кодексу України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом.

Від учасників судового провадження клопотань про здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні у відповідності до частини 2 статті 27 Кримінального процесуального кодексу України не надійшло.

Відповідно до положень частини 2 статті 318, пунктів 19, 25 та 26 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, судом визначено коло осіб з боку сторони обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

У підготовчому судовому засіданні від прокурора, потерпілих, обвинувачених та їх захисників, а також законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 клопотань про витребування певних речей чи документів, а також інших клопотань, передбачених пунктом 4 частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України, не надходило.

Також, відповідно до змісту частини 1 статті 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2023 року під № 0001231, як на стадії його досудового розслідування, так і під час підготовчого судового провадження цивільні позови ані потерпілими, ані прокурором подані не були й суд рахується із такою позицією останніх.

Положеннями частини 5 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

За змістом частин 1 та 2 статті 314-1 Кримінального процесуального кодексу України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що під час розгляду кримінального провадження щодо неповнолітніх у відповідності до статтей 485, 487 Кримінального процесуального кодексу України, обов`язковому встановленню підлягають умови життя та виховання неповнолітнього, враховуючи приписи частини 2 статті 314-1 Кримінального процесуального кодексу України суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а Службі у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області - довідку щодо умов життя та виховання останнього.

Положення частини 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України визначають, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Отже розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд виходить з наступного.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому суд враховує положення частини 1 статті 131 вищевказаного нормативного акту України, які обумовлюють, що заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимогами статті 178 Кримінального процесуального кодексу України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до положень статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені пунктами 1 - 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого та визначені у пунктах 1 - 12 частини 1 вказаної статті.

З приписів статті 199 Кримінального процесуального кодексу України випливає, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою у тому числі ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В даному випадку, за обставин, викладених у сформульованому обвинуваченні, у вказаному кримінальному провадженні було висунуто обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 та частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, санкція яких передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а санкція частини 2 статті 289 Кримінального кодексу України передбачає ще й додаткове покарання у виді конфіскації майна або без такої.

Вказані кримінальні правопорушення відповідно до приписів статті 12 Кримінального кодексу України відносяться до тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2024 року в межах розгляду справи з єдиним унікальним № 635/8648/23 задоволено клопотання органу досудового розслідування про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» строком на 25 діб, в межах строку досудового розслідування, а саме до 30 травня 2024 року включно, із раніше визначеним розміром застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 гривень 00 копійок.

В ході обговорення питання доцільності продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до обвинувального акту та долучених до клопотання матеріалів встановлено такі відомості: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: АДРЕСА_1 , громадянин України, зі середньою освітою, неодружений, доказів щодо наявності на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків суду не надано. За станом здоров`я ОСОБА_8 не має специфічних особливостей, до осіб з інвалідністю не відноситься, на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває; має постійне місце проживання та реєстрацію, де відповідно до характеристики № 02-27/202, наданою 29 січня 2024 року депутатом округу № 1 Нововодолазької селищної ради Харківської області ОСОБА_23 характеризується формально.

Також судом встановлено, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, зокрема:

31 жовтня 2011 року вироком Нововодолазького районного суду Харківської області визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання із застосуванням статті 70 Кримінального кодексу України у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі статтей 75, 76 Кримінального кодексу України із встановлення іспитового строку 3 роки;

18 березня 2014 року вироком Валківського районного суду Харківської області визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання із застосуванням статті 70 Кримінального кодексу України у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі;

12 червня 2014 року вироком Нововодолазького районного суду Харківської області визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України у вигляді 5 років позбавлення волі. Звільнений 06 листопада 2017 року з Диканівської виправної колонії № 12 відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 листопада 2017 року на підставі статті 4 Закону України від 22 грудня 2016 року «Про амністію»;

22 червня 2018 року вироком Нововодолазького районного суду Харківської області визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 29 листопада 2021 року з Темнівської виправної колонії № 100 по відбуттю терміну покарання.

Отже, обвинувачений ОСОБА_8 на час вирішення питання щодо продовження строку застування заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою за своїм станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та прийнятну репутацію, а також не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість.

Відповідно, аналізуючи указані фактори у цьому провадженні в їх сукупності на предмет перевірки дійсності у справі обставин, визначених частиною 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, суд ураховує, що застосування до підозрюваного, обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що передбачено частиною 5 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (наприклад, пункт 32 рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86)) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Обґрунтованість висунутого обвинувачення перевіряється судом на стадії судового розгляду шляхом дослідження доказів, на яких може ґрунтуватися, або якими може спростовуватися обвинувачення, яким за результатами судового розгляду суд надає оцінку, як кожному окремо, так і в сукупності, в нарадчій кімнаті, ухвалюючи остаточне рішення у кримінальному провадженні. З огляду на що, суд на даній стадії судового провадження (підготовче судове засідання) не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри (обвинувачення) шляхом надання оцінки доказам у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується.

Враховуючи наведені вище критерії, на обґрунтованість обвинувачення для вирішення питань на даній стадії кримінального провадження, вказує те, що в результаті проведеного досудового розслідування ОСОБА_8 було повідомлено про підозру, а згодом висунуто обвинувачення у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, а також кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України.

Наведеного вище достатньо для висновку, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, що підозра відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2024 року, закінчується 30 травня 2024 року.

На цей час в даному кримінальному провадженні обвинуваченого та свідків не допитано, докази передбачені статтею 84 Кримінального процесуального кодексу України з боку сторони обвинувачення та захисту, не досліджені, у зв`язку з чим, враховуючи наведені дані суд вважає, що обставини регламентовані статтею 177, пунктами 1, 2 частини 1 статті 194 вказаного Кодексу є дійсними, беручи до уваги наявні дані, які підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений має певне відношення до подій відображених в обвинувальному акті (суд не удається на цій стадії до оцінки його дій та ролі з точки зору норм Кримінального кодексу України, а лише констатує факт, того, що вони пов`язані з цими подіями).

Таким чином, під час розгляду заявленого клопотання, суд вважає, що в даному конкретному випадку продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, ОСОБА_8 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчинені ряду кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, які відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Те, що сама по собі суворість передбаченого покарання не є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, однак в цій ситуації слід урахувати, у тому числі те, що як слушно зауважує прокурор у клопотанні з цього питання, обвинувачений обізнаний, що санкція інкримінованої статті передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчать про обставини, які можуть бути підставою та мотивом для навмисно переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого.

Та з його урахуванням суд погоджується з аргументами прокурора про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню.

Також, реальним є ризик переховування, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а у даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим, оскільки він належним чином умотивований прокурором та підтверджується наявними матеріалами.

Слушним є і ризик впливу на потерпілих та свідків, які особисто відомі обвинуваченому, і перебуваючи на волі він буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив.

Так, оцінюючи наявність цього ризику у кримінальному провадженні, суд виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків, потерпілих у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань цих осіб безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_8 не будучи обмеженим у спілкуванні із цими особами, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень у яких останній обвинувачується, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявності ризику впливу на свідків, потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих, свідків та дослідження їх судом.

Заслуговує на увагу й наявність такого ризику як можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив ряд нових кримінальних правопорушень та відповідно до матеріалів кримінального провадження свою діяльність здійснював системно та на протязі тривалого часу, що фактично свідчить про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, як наслідок є дійсними обставини визначені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно ж до наведеної норми права наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, а тому визначаючись з тим, який саме запобіжний захід на даному етапі у кримінальному провадженні убезпечить від його настання, суд ураховує таке.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене суд у ракурсі установлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження, таким, потреба у застосуванні якого, на сьогодні є дійсною, та сприймає його застосування, як доречне (слушне) в цей час, адже саме він, по-перше, буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 та по-друге, зможе запобігти ризикам, які визначенні статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, та які були встановлені судом.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, сторонами кримінального провадження не надано.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Таким чином, обставини регламентовані статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, у світлі даних про особу обвинуваченого, не є такими, що вказують на відсутність передумови визначеної пунктом 3 частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України у поєднанні з характером висунутого обвинувачення та проведеним комплексом досліджених у цій справі доказів та тих, які тільки мають бути в ньому вчинені.

Як наслідок, на даний час наявні обставини визначені статтею 177, пунктам 1 - 3 частини 1 статті 194, статті 315 Кримінального процесуального кодексу України, які в своїй сукупності вказують на дійсність обставин, як слушних щодо викладу обставин, які дають підстави обвинувачувати особу у вчиненні кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене вище, на даний час відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, що в свою чергу виправдовує подальше обмеження права обвинуваченого ОСОБА_8 перебувати на волі.

Таке судове рішення не суперечить вимогам статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Приймаючи до уваги, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу обраного відносного обвинуваченого ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними статтями 177, 178, 183, 194, 315 Кримінального процесуального кодексу України, продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строків визначених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Частиною 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України покладено на суд обов`язок, при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї ж статті.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив суд, посилаючись на положення частини 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, залишити обвинуваченому ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 гривень 00 копійок.

Вирішуючи питання щодо розміру застави суд виходить з приписів пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, який передбачає, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також бере до уваги майновий та сімейний стан обвинуваченого й вважає за можливе залишити ОСОБА_8 заставу у розмірі, що дорівнює 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як саме внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, що визначені у частині 5 статті 194 кримінального процесуального кодифікованого закону України.

Розмір застави обумовлюється судом тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, у відповідності до положень частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, на обвинуваченого у разі внесення застави, з дня її внесення, слід покласти на 2 місяці наступні обов`язки: прибувати до суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту - АДРЕСА_1 без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати при наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, адже такі обов`язки будуть пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим не суперечитимуть пункту 2 частини 3 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України.

Постановляючи ухвалу, суд також бере до уваги приписи частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких строк дії ухвали про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Інших клопотань від учасників кримінального провадження до суду не надійшло.

Обговорюючи питання щодо дистанційного судового провадження, керуючись приписами частин 1 та 4 статті 336 Кримінального процесуального кодексу України щодо можливості здійснення судового розгляду справи у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин та для забезпечення оперативності судового провадження, ураховуючи факт застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 26 липня 2024 року включно, а також з метою забезпечення оперативності судового розгляду справи, суд вважає за можливе та доцільне проведення судових засідань із розгляду цього кримінального провадження в режимі відеоконференції з приміщення ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКІЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» в разі технічної неможливості його доставлення до зали судових засідань приміщення суду.

У цьому випадку суд наголошує, що чинною редакцією частини 2 статті 336 Кримінального процесуального кодексу України обумовлено, що суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, № 254/2023 від 01 травня 2023 року, № 451/2023 від 26 липня 2023 року, № 734/2023 від 06 листопада 2023 року, № 49/2024 від 05 лютого 2024 року, що затверджені Законами України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, № 2212-ІХ від 21 квітня 2022 року, № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, № 2915-ІХ від 07 лютого 2023 року, № 3057-ІХ від 02 травня 2023 року, № 3275-ІХ від 27 липня 2023 року, № 3429-ІХ від 08 листопада 2023 року, № 3564-ІХ від 06 лютого 2024 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року і з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, та з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року й з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Наразі, відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 06 травня 2024 року, що затверджений Законом України № 3684-ІХ від 08 травня 2024 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Відтак, на цей час в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений й продовжений, зокрема, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, воєнний стан, а тому наявні всі підстави задля розгляду цього кримінального провадження в порядку відеоконференцзв`язку в разі технічної неможливості доставлення обвинуваченого ОСОБА_8 до зали судових засідань приміщення суду.

Таким чином, підготовка до судового розгляду є завершеною.

Відповідно до частини 1 статті 316 Кримінального процесуального кодексу України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Керуючись пунктом 5 частини 1 статті 7, статтею 12, частинами 1 та 11 статтями 27, 31, 33, 32, 33, частиною 2 статті 110, частиною 5 статті 115, статтями 131, 132, 134 - 138, 176 - 178, 186, 193, 194, 196, частиною 4 статті 291, частиною 1 статті 293, статтями 314 - 317, частиною 1 статті 320, частиною 3 статті 331, статтею 336, частиною 2 статті 369, частиною 3 статті 371, статтею 372, частиною 2 статті 392, частиною 5 статті 532 та статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Призначити та провести судовий розгляд справи з єдиним унікальним № 631/871/24 (провадження № 1-кп/631/105/24) за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2023 року під № 0001231 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, у відкритому судовому засіданні на 06 червня 2024 року о 14 годині 00 хвилин в приміщенні залу судових засідань Нововодолазького районного суду Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, селище міського типу Нова Водолага, вулиця Захисників України, будинок № 1.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження: прокурора, потерпілих, обвинувачених та їх захисників, а також законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 .

У разі відсутності технічної можливості доставлення обвинуваченого конвоєм безпосередньо до приміщення суду, розгляд кримінального провадження здійснювати в режимі відео конференції з ДЕРЖАВНОЮ УСТАНОВОЮ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР».

Доручити адміністрації ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» забезпечити проведення судового засідання за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в режимі відеоконференції.

Зобов`язати уповноважену службову особу ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» встановити особу обвинуваченого, перебувати до закінчення судового засідання поряд з ним та виконати інші дії, передбачені частинами 3, 6, 7 та 9 статті 336 Кримінального процесуального кодексу України.

Застосовані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» на 60 днів, тобто до 26 липня 2024 року включно, із правом внесення застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (номер рахунку UA0006674, МФО банку одержувача 820172, код отримувача за , отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, банк отримувача Державна казначейська служба України у місті Київ, призначення платежу застава, справа № 631/871/24, номер провадження № 1-кп/631/105/24, з обов`язковою вказівкою П.І.Б. обвинуваченого.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в даній ухвалі протягом дії цієї ухвали.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2023 року під № 0001231;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти, та повідомити усно і письмово Нововодолазький районний суд Харківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, ОСОБА_8 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що з моменту звільнення його з-під варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави до 26 липня 2024 року включно.

Попередити ОСОБА_8 або заставодавця, що у разі невиконання обов`язків покладених судом, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати прокурора негайно повідомити близьких родичів ОСОБА_8 про продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» строком на шістдесят днів, а саме до 26 липня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_8 , його захиснику, прокуророві та направити уповноваженій службовій особі ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» для відома та виконання.

Доручити представнику Харківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України підготувати в строк до 06 червня 2024 року досудову доповідь щодо обвинуваченого:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища міського типу Нова Водолага, Нововодолазького району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Доручити Службі у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області в строк до 06 червня 2024 року скласти та направити до суду довідку щодо умов життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища міського типу Нова Водолага, Нововодолазького району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснювати суддею одноособово.

Роз`яснити учасникам судового провадження право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі їх письмових клопотань.

Ухвала суду в частині продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, як і не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

В решті ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені частиною 1 статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя: ОСОБА_1