ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/650/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

проводячи судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000361 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, смт. Олександрівка, Олександрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (гуртожиток) та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема прокурор зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 з метою уникнення кримінальної відповідальності переховувався від суду та був оголошений у розшук.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 вказала, що вказаний запобіжний захід у виді тримання під вартою є найтяжчим та просила звернути суд увагу на те, що її підзахисний надавав відповідні довідки про хворобу, що свідчить про відсутність у останнього наміру ухилятись від суду, а тому просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та дати можливість її підзахисному перебувати на волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що наміру ухилятись від суду не мав, в силу життєвих обставин та фінансових складнощів не мав змоги прибути до суду, крім того, не мав змоги прибути в засідання й за станом здоров`я.

Розлядаючи заявлене у судовому засіданні клопотання суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, враховує обгрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правпорушення, якє відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за формою вини є умисним, при доведенні провині за яке обвинуваченому загрожує покарання до 3 років позбавлення волі.

Також, суд враховує інформацію про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, характеристики, відсутність офіційного працевлаштування, інформацію про попередні судимості.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, 17.05.2018 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із позбавленням військового звання "старший лейтенант".

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 тривалий час переховувався від суду та 23.02.2024 року був оголошений у розшук.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При розв`язанні клопотання прокурора, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 є переховування його від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки систематично нез"являтися до суду ОСОБА_3 розпочав на стадії останнього слова, після виступу прокурора в судових дебатах. З метою переховування від суду ОСОБА_3 змінив місце проживання, у зв"язку із чим ухвали суду про привід останнього залишилися без виконання. Також обвинувачений перестав відповідати на телефонні дзвінки, що в сукупності із інформацію про попередню судимість обвинуваченого та відбування реального строку покарання у виді тримання під вартою свідчить про бажання останнього уникнути кримінальної відповідальності. Наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Реальним на даний момент є ризик переховування від суду, оскільки розуміючи яке покарання йому загрожує у разі доведення вини, ОСОБА_3 з метою уникнення кримінальної відповідальності може повторно переховуватися від суду, що унеможливить встановлення істинни у кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст. 2 КПК України.

Окрім цього, враховуючи попередню судимість ОСОБА_3 , його характеристики, останній може продовжити злочинну діяльність.

Також, судом не здобуто інформації, яка би категорично виключала можливість перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів, тому суд вважає за необхідне визначити заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків передбаченим КПК України у розмірі 60 560 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-206,291,314,315 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 01.07.2024 року включно. Визначити заставу достатню для виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків передбачених КПК України у розмірі 60 560 гривень. У разі внесення застави звільнити ОСОБА_3 з-під варти та зобов`язати його з`являтися за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із міста Києва без дозволу суду. Роз`яснити ОСОБА_3 та застоводавцям, що у разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави. Ухвала, в частині застосування запобіжного заходу, може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя: