Справа № 486/800/24
Номер провадження 1-кп/473/260/2024
У Х В А Л А

"06" червня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадежння за №0000703 за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.377 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вознесенського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження за за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.377 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про відвід прокурора Умриша. В обґрунтування клопотання посилається на те, що прокурор ОСОБА_7 був процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, але ОСОБА_7 під час виконання слідчим вимог ст..290 КПК України, не здійснювалось належним чином процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, що призвело до порушення прав ОСОБА_5 , а отже прокурором ОСОБА_7 проявлена упередженість у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_5 заяву захисника про відвід прокурора підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення даної заяви заперечував, та зазначив, що будь-які підстави для відводу прокурора, передбаченні ст..77 КПК України, відсутні.

Потерпілий зазначив, що відвід необгрунтований та не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу прокурора, що передбачені ст. 77 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження , суд приходить до такого.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КПК України відвід прокурора під час судового провадження вирішує суд, який здійснює судове провадження.

Статтею 77 КПК України передбачений виключний перелік підстав для відводу прокурора, а саме:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Упередженість прокурора має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм під час врахування особистих переконань й поведінки конкретного прокурора, тобто чи мав прокурор особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та за об`єктивним критерієм. Тому суд має визначити, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності прокурора та чи достатньо ознак, щоб вирішити про особисту упередженість, з урахуванням того, що за суб`єктивним критерієм безсторонність презумується, поки не надано доказів протилежного.

Суд вважає, що для відводу прокурора мають бути обґрунтовані наявні факти, покладені в основу заяви про відвід, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, а їх наявність повинна бути доведеною. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови в його задоволенні.

Суд наголошує, що КПК визначені підстави для відводу прокурора, а його неупередженість презумується тим, що прокурор здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, який має керуватися Конституцією, законами України з додержанням принципу верховенства права. Здійснення повноважень прокурора виражається в його процесуальних рішеннях та діях. Тому рішення та дії прокурора під час досудового розслідування та судового розгляду за кримінальним провадженням, які прийняті в межах повноважень та у спосіб передбачений КПК, не є обставиною, яка викликає сумнів у його неупередженості чи об`єктивності.

Незгода учасника кримінального провадження із правовою позицією прокурора або ж невірне сприйняття змісту прийнятого прокурором рішення, не є тими обставинами, що можуть свідчити про упередженість прокурора та не можуть бути підставою для його усунення від участі в кримінальному провадженні за наслідками розгляду заяви про відвід.

Суд зауважує, що ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є встановлення упередженості суб`єкта процесуальної діяльності під час вирішення поставлених перед ним питань. Вжитий в пункту 3 частини 1 статті 77 КПК термін «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує, що має бути обумовлений конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

Суд зазначає, що стаття 77 КПК передбачає вичерпний перелік обставин, що виключають участь прокурора в кримінальному провадженні.

Суд звертає увагу, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне отстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК.

Відтак, тягар доведення обґрунтованості того чи іншого клопотання, заяви чи скарги, покладається безпосередньо на сторону, яка його ініціює. Для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Сама лише незгода сторони судового провадження з процесуальними діями чи бездіяльністю прокурора не є самостійними та безумовними підставами для відводу такого прокурора.

Захисник не навела переконливих обставин, які б обумовлювали наявність підстав відводу прокурора, передбачених статтею 77 КПК або інших обставин, які дійсно викликають реальний сумнів у його неупередженості та є підставами, що виключають участь прокурора в кримінальному провадженні відповідно до приписів пункту 3 частини 1 статті 77 КПК.

Тому, суд вважає доводи захисника щодо упередженості прокурора не підтвердженні належно, носять характер припущень та зводяться лише до оцінки прийнятих чи не прийнятих прокурором процесуальних дій, рішень за справою, що само по собі не може вказувати на його упередженість, а відповідність їх вимогам кримінального процесуального закону може бути надалі перевірена судом.

Тож обставини, що свідчили б про особисту зацікавленість прокурора під час досудового розслідування та надання переваг будь-кому із учасників кримінального провадження і, як наслідок, його неупередженість не встановлені.

Звідси суд вважає, що заява захисника ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_7 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 77,81, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_7 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя