Справа № 489/2153/24
Провадження № 1-кс/489/389/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

26 березня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000056 від 07.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про надання дозволу на використання у кримінальному провадженні щодо злочину доказів, які здобуті під час здійснення дізнання,

встановив:

Згідно з клопотанням СВ ВП № 2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056 від 07.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за фактом зберігання ОСОБА_4 речовини, схожої на наркотичну.

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі дізнання було проведено ряд слідчих та процесуальних дій, за наслідками яких були зібрані письмові докази, перелік яких вказаний у клопотанні.

22.03.2024 було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 на ч. 2 ст. 309 КК України та 25.03.2024 прокурором доручено проведення досудового розслідування СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

У зв`язку з цим, прокурор просить надати дозвіл на використання в кримінальному провадженні доказів, зібраних під час досудового розслідування кримінального проступку, а саме: рапорт ЧЧ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області від 07.03.2024; рапорт о/у СКП МРУП ГУ НП в Миколаївській області про виявлене кримінальне правопорушення від 07.03.2024; протокол затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 07.03.2024; постанова про звільнення від 07.03.2024; супровідний лист на Миколаївське НДЕКЦ від 12.03.2024; постанова про призначення експертизи матеріалів, речовин та виробів від 08.03.2024; супровідний лист від Миколаївського НДЕКЦ від 15.03.2024; довідка про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/115-24/4466-НЗПРАП від 15.03.2024; висновок експерта № СЕ-19/115-24/4466- НЗПРАП від 15.03.2024; постанова про визнання речовим доказом від 21.03.2024; доручення у порядку ст. 40-1 КПК України від 08.03.2024; відповідь на доручення у порядку ст. 40-1 КПК України від 12.03.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 12.03.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 12.03.2024; постанова про визнання речовим доказом від 14.02.2024; виписка 552 із медичної карти від 07.03.2024; пояснення ОСОБА_4 від 07.03.2024; запит на КНП МОЦПС МОБ від 12.03.2024; відповідь на запит від КНП МОЦПС МОБ від 20.03.2024; вимога УІЗ ГУ НП в Миколаївській області від 12.03.2024.

Прокурор зазначив в клопотанні про розгляд вказаного клопотання без його участі.

Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 298-1 КПК України, процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Такі процесуальні джерела доказів не можуть бути використані у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім як на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

З аналізу положень статті 298-1 КПК України вбачається, що нею визначено вичерпний перелік процесуальних джерел доказів у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, які не можуть бути використані у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім як на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

Отже, визнанню процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні щодо злочину на підставі ухвали слідчого судді підлягають не всі зібрані докази щодо проступку, а лише такі, які прямо визначені ст. 298-1 КПК України.

Натомість процесуальні джерела доказів, які зібрані в кримінальному провадженні про кримінальні проступки у разі зміни кваліфікації та/або підслідності органу досудового розслідування, які відповідають вимогам ст. 84 КПК України та не входять до визначеного ст. 298-1 КПК України переліку доказів - визнанню процесуальними джерелами доказів на підставі ухвали слідчого судді не потребують, оскільки є такими в силу закону.

У свою чергу, доказів, дозвіл на використання яких просить надати прокурор у клопотанні, під перелік процесуальних джерел доказів, зазначених у ст. 298-1 КПК України, підпадають лише пояснення ОСОБА_4 від 07.03.2024.

Враховуючи, що вказане процесуальне джерело доказів має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, саме по собі та в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для надання дозволу на його використання у даному кримінальному провадженні.

Решта наведених у клопотанні процесуальних джерел доказів не підпадають під перелік, зазначений у ст. 298-1 КПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для надання дозволу на їх використання у вказаному кримінальному провадженні, оскільки, як зазначено вище, вони є доказами в силу положень Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, встановлені слідчим суддею обставини вказують на необхідність часткового задоволення клопотання

Керуючись статтями 298-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Надати дозвіл на використання у кримінальному провадженні № 0000056 від 07.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, наступних процесуальних джерел доказів, здобутих під час здійснення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні у формі дізнання, а саме: пояснення ОСОБА_4 від 07.03.2024.

В частині вимог клопотання про надання дозволу на використання інших процесуальних джерел доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1