Справа № 344/7543/24
Провадження № 11-сс/4808/147/24
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі прокурор покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, оскільки вказане рішення слідчого судді в частині визначення ОСОБА_8 застави в розмірі 908 400 грн., як альтернативного запобіжного заходу та покладення на нього обов`язків у різі її внесення, є необґрунтованим, внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, від дачі показань, згідно ст. 63 Конституції України відмовився, свою причетність до вчинення інкримінованих злочинів заперечує, з органом досудового розслідування не співпрацює, у встановленні фактичних обставин та викритті винних осіб не сприяє та фактично перешкоджає повному встановленню обставин, які підлягають встановленню.

Така процесуальна позиція ОСОБА_8 дає підстави вважати, що він усвідомлює про можливе застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, бажає уникнути кримінальної відповідальності за вчинене та намагається перешкодити кримінальному провадженню.

На даний час проведеним розслідуванням не встановлено всіх фактичних обставин, а також всіх причетних осіб до вчинення злочинів не викрито.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати про можливу причетність ОСОБА_8 до щонайменше 30 інших особливо тяжких злочинів, а саме незаконного придбання та перевезення психотропних речовин з метою збуту.

Вказує, що на даний час органом досудового розслідування аналізуються всі докази у кримінальному провадженні, які дають змогу повідомити про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 307 КК України в складі організованої групи.

Крім того у Калуському міськрайонному суді перебуває на розгляді обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України. У вказаному кримінальному провадженні вже визначалася застава, як альтернативний запобіжний захід, однак він на шлях виправлення не став і продовжив вчиняти злочини пов`язані зі збутом психотропних речовин.

На даний час органом досудового розслідування грошові кошти набуті злочинним шляхом у ОСОБА_8 та інших фігурантів справи не віднайдено, і це дає підстави вважати, що в подальшому за ОСОБА_8 можуть внести заставу і звільнення його з під варти може призвести до його переховування, негативно позначитись на ході досудового розслідування та судового розгляду.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19.04.2024 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2024 року клопотання слідчого задоволено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, до 15 червня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування із визначенням застави - 908 400 гривень. У разі внесення застави покладено на підозрюваного відповідні обов`язки.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу просив її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави;

- підозрюваний ОСОБА_11 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 заперечили з приводу поданої апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін;

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, з наступних підстав.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався, однак не в повній мірі.

Покликання прокурора в поданій апеляційній скарзі на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді в частині визначення розміру застави, колегія суддів вважає обґрунтованими, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно положень до ч. 1 ст. 183 України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Як вбачається із матеріалів справи, 17.04.2024 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КПК України.

18.04.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім цього, колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК УКраїни, колегія суддів вважає, що заявлені у клопотанні органу досудового розслідування ризики є реальними, тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, а також суспільну небезпечність самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється, обґрунтовано вказавши, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вірно дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовим позиціям ЄСПЛ.

При обранні такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, на думку колегії суддів, слідчий суддя врахував як обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, так і потребу органу слідства у проведенні ряду слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин даного кримінального провадження, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, вирішуючи дане клопотання та визначаючи підозрюваному такий розмір застави слідчий суддя в повній мірі не врахував вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_8 вказаного вище злочину, дані, що характеризують особу підозрюваного.

Між тим, визначений в оскаржуваній ухвалі розмір застави, не в повній мірі узгоджується з вимогами і положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України в частині обґрунтованості визначення застави.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Разом з тим, при визначенні розміру застави слідчим суддею достатньо не враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, максимальне покарання згідно санкції статті 12 років позбавлення волі, його соціальні звязки та інші обставини вказаного кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, однак без визначення розміру застави.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 182, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2024 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 908 400 грн., скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_12 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 15 червня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування без визначення розміру

застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5