ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/281/24 Номер провадження 11-сс/814/154/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2
суддів з секретарем з участю прокурораОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу начальника Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 січня 2024 року у кримінальному провадженні №0000038,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання слідчого ВП №1 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000038 за ч.1 ст.115 КК України про накладення арешту на майно, вилучене 16 січня 2024 року під час огляду домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна поза межами визначених законом строків.

Крім того, слідчий суддя звернув увагу, що слідчий зазначає про необхідність накладення арешту на майно, вилучене 16 січня 2024 року під час огляду домогосподарства ОСОБА_8 , проте у прохальній частині клопотання вказує, що майно вилучене під час обшуку.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове рішення, яким задовольнити клопотання слідчого і накласти арешт на майно, вилучене 16 січня 2024 року під час огляду домогосподарства ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Наголошує, що викладене у прохальній частині клопотання формулювання «вилучене 15 січня 2024 року під час обшуку» є технічною помилкою.

Зауважує, що тимчасове вилучення майна проведено під час огляду місця події 16 січня 2024 року, що підтверджується наявними у протоколі даними, які узгоджуються з відомостями, що містяться у постанові про визнання речовими доказами від 17 січня 2024 року.

Наголошує, що вилучені матеріальні об`єкти, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, є речовими доказами та відповідають критеріям, що визначені п.1 ч.2 ст.167 КПК України, оскільки були використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Не погоджується з висновком слідчого судді про порушення слідчим строків звернення з клопотанням про арешт майна, оскільки воно надіслано до суду поштою 17 січня 2024 року, тобто не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, що в свою чергу відповідає приписам ч.5 ст.171 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами п.1 ч.2 та ч.3 цієї статті Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів провадження, слідчими ВП №1 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000038 від 15 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за фактом виявлення на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , трупа ОСОБА_9 зі слідами насильницької смерті.

16 січня 2024 року слідчим ОСОБА_7 з дотримання вимог закону проведено огляд вказаного домогосподарства, під час якого вилучено ножиці, ножі зі слідами речовини бурого кольору та інші речі, які постановою від 17 січня 2024 року визнані речовими доказами.

Крім того, 16 січня 2024 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, повідомлено ОСОБА_8 .

Таким чином, наведені вище речі відповідають критеріям, встановленим ст.98 КПК України, що ніким із учасників провадження не заперечується.

При цьому, ненакладення арешту на вищевказане майно, яке може бути використане, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може негативно вплинути на розслідування зазначеного кримінального провадження.

Висновок слідчого судді про наявність у клопотанні слідчого суперечностей щодо слідчої дії, під час якої було вилучене майно, а також про те, що слідчим пропущений строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно є необґрунтованими.

З матеріалів провадження вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, внесені до ЄРДР за №0000038 за зверненням ОСОБА_10 15 січня 2024 року.

Наступного дня, 16 січня 2024 року, слідчим проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучені речі, про накладення арешту на які прохає слідчий у своєму клопотанні.

У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що вказані речі вилучені слідчим саме 16 січня 2024 року під час огляду місця події. Зазначення слідчим у прохальній частині клопотання про арешт, що майно вилучене «15 січня 2024 року під час обшуків» вочевидь є технічною опискою.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З матеріалів провадження вбачається, що 17 січня 2024 року клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000038 направлено слідчим поштою до Гадяцького районного суду Полтавської області, що підтверджується результатами перевірки статусу відстеження поштового відправлення №451.

Приписами ст.116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Таким чином, клопотання про накладення арешту на майно слідчим подано до суду у визначений кримінальним процесуальним законом строк.

За таких обставин надходження вказаних матеріалів до Гадяцького районного суду Полтавської області 24 січня 2024 року не може свідчити про порушення слідчим вимог ч.5 ст.171 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на виявлені та вилучені під час проведення огляду домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 : двоє ножиць з ручками чорного кольору, металевий предмет чорного кольору, який з однієї сторони круглої форми, з іншої з гострим краєм, ножиці з ручкою зеленого кольору, два ножі з рукояткою білого кольору, столовий ніж з металу білого кольору, металеві свердла у кількості 6 штук, ніж з рукояткою червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегія суддів не вбачає.

Отже, ухвала слідчого судді про відмову в накладенні арешту на майно підлягає до скасування у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з ухваленням нового рішення про задоволення клопотання слідчого.

Тому, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 405, 407, 412 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу начальника Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 січня 2024 року у кримінальному провадженні №0000038 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ВП №1 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000038 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 16 січня 2024 року під час огляду домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: двоє ножиць з ручками чорного кольору, металевий предмет чорного кольору, з однієї сторони круглої форми, а з іншої з гострим краєм, ножиці з ручкою зеленого кольору, два ножи з рукояткою білого кольору, столовий ніж з металу білого кольору, свердла у кількості 6 штук, ніж з рукояткою червоного кольору зі слідами речовини бурого кольоруз позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном,.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4