10.06.2024 Справа № 363/1676/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора обвинуваченої захисника потерпілого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0002187 щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки і жительки АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженої, непрацюючої, несудимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

11.12.2023 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, за місцем тимчасового проживання на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , під час конфлікту та суперечки з потерпілим ОСОБА_6 взяла на кухні кухонний ніж, з яким повернулася на подвір`я до потерпілого, де вказаним ножем умисно завдала йому удар в передню поверхню грудної клітини праворуч, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудної клітини праворуч з пошкодженням верхньої та середньої частки правої легені, правобічного пневмотораксу.

У суді обвинувачена ОСОБА_4 показала, що того дня за встановлених у справі обставин, ввечері, коли потерпілий прийшов з роботи, будучи трохи на підпитку, дуже сильно з ним посварилася. Тоді пішла на кухню, взяла ніж, повернулася і вдарила потерпілого в праву частину грудей. Потім ніж помила й поклала на місце. Потерпілий пішов до сусідів, де йому викликано швидку медичну допомогу. У потерпілого, який є її колишнім чоловіком, проживала тимчасово, близько 3 місяців, з серпня 2023 року. Переселилася до нього, втікаючи від воєнних дій, систематичних обстрілів, руйнування будинків в м. Очакові Миколаївської області, де працювала в магазині, постійна проживала разом з матір`ю. Наразі її матір продовжує проживати в м. Очакові, де вона також постійно зареєстрована. Від колишнього шлюбу з потерпілим вони мають спільного сина 26 років.

Обвинувачена повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, з його кваліфікуючими ознаками, а також ступеню умисно заподіяних тяжких тілесних ушкоджень погодилася, щиро покаялася у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_6 у суді показав, що ввечері 11.12.2023 року, коли прийшов з роботи вони з обвинуваченою посварилися з приводу необхідності, на його погляд, працевлаштування обвинуваченої. Словесна суперечка переросла в бійку. Він її заштовхнув у дім. Сам пішов перекурив, а коли повертався в дім, ОСОБА_4 вдарила його ножем в праву верхню частину грудної клітки. Він зрозумів, що травма серйозна, зажав рану звернувся до сусідів по допомогу, де викликано швидку медичну допомогу та поліцію. Обвинувачену повністю простив, з нею примирився, будь-яких претензій до неї не має, просив не позбавляти її волі.

Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників справи визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.

Отже, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні небезпечному для життя в момент заподіяння і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 121 КК України.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує конкретні обставини справи та ступінь вчиненого тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, кримінальне правопорушення вчинила на фоні збігу тяжких сімейних обставин, яка вимушено переселилася до колишнього чоловіка в с. Нові Петрівці Вишгородського району в зв`язку з воєнними діями та ракетно-бомбовими ударами, а також втратою роботи в м. Очакові, на обліку в лікаря нарколога психіатра не перебуває, публічно попросила пробачення в потерпілого і з ним примирилася, який до неї будь-яких претензій не має та висловився про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також враховує досудову доповідь центру пробації про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, яка має середній ризик небезпеки.

Разом з тим, суд ураховує щире каяття обвинуваченої, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючою покарання обставиною.

Обтяжуючими покарання обставинами згідно ст. 67 КК України слід визнати вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння й щодо колишнього подружжя.

За таких обставин суд вважає необхідним призначити обвинуваченій мінімальне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вказані обставини в своїй сукупності дають підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, і це має стати достатнім для її виправлення й запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, яка з 13 грудня 2023 року в цій справі утримується під вартою, а тому суд вважає необхідним і можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням згідно вимог ст. 75 КК України та з покладанням на неї виконання обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання, остання згідно вимог ст. 377 КПК України підлягає звільненню з-під варти в залі суду, якій до набрання вироком законної сили запобіжний захід слід змінити на особисте зобов`язання відповідно до ст.ст. 179, 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись статтями 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винною ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і за цим законом призначити їй покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо вона протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації, не виїжджатиме за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У зв`язку із зазначеним ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 змінити на особисте зобов`язання, в зв`язку з чим покласти на ОСОБА_4 виконання таких обов`язків:

- прибувати за першою вимогою до суду по вказаному кримінальному провадженню;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання, роботи.

Речові докази по справі:

-телефон в корпусі темно-сірого кольору, марки «Samsung», номер моделі SM-J610FN/DS серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 з SIM1: НОМЕР_4 , SIM 2: відсутня повернути ОСОБА_4 ;

-біологічні зразки, букальний епітелій з ротової порожнини роту затриманої, букальний епітелій та зразки слини на аплікаторі з бавовняною поверхнею на дерев?яному стрижню, зразок крові, сліди папілярних візерунків, зрізи нігтьових пластин з їх вмістом та букальний епітелій підозрюваної ОСОБА_4 , зразок крові потерпілого ОСОБА_6 , медична одноразова тканина з паперовою биркою з рукописним текстом « ОСОБА_6 04.02.1978 р. в р/в №4760» з липкою стрічкою типу скоч; куртка балонієва 50 розміру темно-синього кольору з підкладкою зі штучного хутра чорного кольору; кофта в біло-синю полоску; светр з маркуванням «YAMAK» сірого кольору з принтом полос синього кольору, труси синього кольору з принтом «ананас» та надписом на резинці «Pesail Boxer»; шкарпетки темно-синього кольору; кросівки зимові 42 розміру чорного кольору, ніж з пластиковою рукояткою чорного кольору з ізоляційною стрічкою чорного кольору та металевим лезом, ганчірку господарська блакитного кольору знищити;

-шапку чорного кольору з емблемою «Shado»; зимові штани 50 розміру темно-синього кольору - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: