єдиний унікальний номер справи 546/147/24
номер провадження 1-кп/546/50/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000054, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Степанівка Семенівського району Полтавської області, громадянки України, з повною загальною освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючу, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не інваліда, не депутата, раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 13 лютого 2024 року, близько 13 години, прийшла за місцем проживання ОСОБА_9 у АДРЕСА_2 , де у гостях останньої вже перебувала потерпіла ОСОБА_4 . Перебуваючи у приміщенні квартири ОСОБА_9 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 вирішила заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 13.02.2024 близько 13 год 15 хв повалила ОСОБА_4 на підлогу, після чого сіла на неї зверху та кулаком правої руки, а також долонями обох рук, нанесла не менше 8 ударів ОСОБА_4 в область голови та шиї.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_5 заподіяла потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця в правій виличній ділянці та сім лінійних саден - одне садно на задній поверхні шиї у верхній третині по середній лінії та шість саден на правій боковій поверхні шиї в середній третин, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.

20 лютого 2024 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 укладена угода про примирення. Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обставини вчинення кримінального правопорушення повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Сторони узгодили міру покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень. Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди сторонам угоди роз`яснені.

У підготовче судове засіданні з`явилися прокурор, потерпіла та обвинувачена.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що добровільно за власною ініціативою уклала угоду про примирення з обвинуваченою. Просила суд затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання. Зазначила, що претензій до обвинуваченої не має.

Обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що в повному обсязі беззастережно визнає свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, підтверджує обставини його вчинення в обсязі, визначеному обвинувальним актом та угодою. Зазначила, що угода була укладена добровільно за ініціативою потерпілої. Просила затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену нею міру покарання. Пояснила, що має доходи та взмозі сплатити штраф. Зазначила, що наслідки укладення угоди та її невиконання їй зрозумілі, перешкоди щодо виконання умов угоди відсутні.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення. Зазначила, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні. Зазначила, що процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши потерпілу, обвинувачену, а також думку прокурора та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що угода про примирення була укладена за ініціативою потерпілої у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, яке кримінальним законом віднесено до кримінального проступку та яке не пов`язане з домашнім насильством.

Обвинувачена ОСОБА_5 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому, як обвинувачена, так і потерпіла, погоджуються на призначення покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки не завдано. Під час досудового розслідування та в суді потерпілою цивільний позов не заявлено, жодних претензій матеріального характеру щодо відшкодування шкоди до обвинуваченої не має, а обвинувачена ОСОБА_5 не несе перед потерпілою зобов`язань щодо будь-якого іншого відшкодування шкоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачена, потерпіла цілком розуміють права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також можливість притягнення до кримінальної відповідальності за умисне невиконання угоди. Наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України також роз`яснені потерпілій.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше не судима в силу ст. 89 КК України, заміжня, має на утриманні трьох дітей, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, за місцем проживання характеризується негативно, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю, до лікарів нарколога та психіатра не зверталася.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та розміру призначеного покарання, яке встановлене Кримінальним Кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченій узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-376, 393-395, 468, 469, 471, 473-475, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 20 лютого 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини вироку проголошені судом на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1