Номер провадження:1-кс/521/1969/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2024 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що 25.06.2024 року до ЧЧ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції зупинено мотоцикл марки «Kawasaki Z750» чорного кольору з державними номерними знаками НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , під час огляду якого виявлено ознаки підробки ідентифікаційного номеру транспортного засобу (VIN-коду).
Відповідно обставин викладених в рапорті поліцейського 1-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону УПП ОСОБА_6 , 25.06.2024 виконуючі службові обов`язки о 14 години 03 хвилини, на планшетний пристрій надійшов виклик «ДТП без потерпілих» за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою виявлено одного з учасників ДТП ОСОБА_5 , який керував мотоциклом марки «Kawasaki Z750» чорного кольору д.н.з НОМЕР_1 , який повідомив, що допомоги поліції не потребує. При перевірці номеру рами (VIN-коду), виявлено ознаки втручання у номер рами (VIN-код), кустарним шляхом.
25.06.2024 під час проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_5 виявлено мотоцикл марки «Kawasaki Z750» чорного кольору д.н.з НОМЕР_1 .
В ході огляду місця події за вищевказаною адресою, а саме під час перевірки номеру шасі НОМЕР_2 , шляхом здійснення перевірки (пошуку) в автоматизованих інформаційних системах НПУ встановлено, що транспортні засоби з вказаним номером шасі відсутні.
Враховуючи, що мотоцикл марки ««Kawasaki Z750» чорного кольору д.н.з НОМЕР_1 є предметом кримінального правопорушення, існування реальної можливості його втрати, з метою збереження речових доказів, вбачається необхідність накладення арешту на майно.
Встановлено також, що майно, на яке планується накладення арешту, перебувало у користуванні (володінні, розпорядженні) у ОСОБА_5 .
Для встановлення істини з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин по кримінальному провадженню в ході досудового розслідування виникла необхідність в проведені слідчих дій, в тому числі проведенні ряду експертиз без результатів яких неможливо встановити істину по справі.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті мотоциклу марки «Kawasaki Z750» чорного кольору д.н.з НОМЕР_1 .
Постановою дізнавача від 25.06.2024 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.
Дізнавач ОСОБА_7 надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за відсутності його та прокурора, крім того, було повідомлено володільця майна про розгляд клопотання. Крім того, зазначив, що особу, яка зазначена в свідоцтві про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 від 24.06.2011 року, а саме ОСОБА_8 встановити не вдалось можливим, так як будь-яка інформація щодо вказаного документа (серії, номера) відсутня в чинних обліках НПУ МВС України.
Володілець майна ОСОБА_5 надав до суду заяву відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за його відсутності, свого ставлення до клопотання не висловив.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що дізнавач своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання дізнавача про арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання дізнавача задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 25.06.2024 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_5 , а саме:
- мотоцикл марки «Kawasaki Z750» чорного кольору д.н.з НОМЕР_1 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити дізнавачу та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1