Справа 688/1499/24
№ 1-кп/688/142/24
Вирок

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка кримінальне провадження №0000100 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сичівка Христинівського району Черкаської області, громадянина України, без освіти, неодруженого, без реєстрації місця проживання, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого:

1) 12.04.2002 року вироком Христинівського районного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років;

2) 06.02.2006 року вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;

3) 23.05.2011 року вироком Старовижівського районного суду Волинської області, який в частині призначеного покарання та судових витрат скасований вироком апеляційного суду Волинської області від 29.07.2011 року, за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна;

4) 12.06.2018 року Любомильським районним судом Волинської області за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 71, ч.4 ст. 81 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого 12.07.2023 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, в тому числі проти життя та здоров`я особи, востаннє 12.06.2018 року Любомльським районним судом Волинської області за ч. 4 ст. 296, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, будучи звільненим 12.07.2023 року по відбуттю строку покарання, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, за наступних обставинах.

Так, 06 лютого 2024 року близько 11 год 20 хв, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні залізничного вокзалу станції Шепетівка, що по вул. 1-ша Привокзальна, 27А, в м.Шепетівка Хмельницької області , поряд із кімнатою камери схову, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин затіяв бійку з потерпілим ОСОБА_7 , в ході якої діючи умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар руків`ям розкладного ножа в ліву скроневу ділянку голови потерпілого ОСОБА_7 , після чого, не зупиняючись на досягнутому, наніс останньому лезом розкладного ножа, який тримав у правій руці, один удар в ділянку задньої поверхні грудної клітки зліва, а також вказаним лезом розкладного ножа один удар в ділянку внутрішньої поверхні лівого передпліччя.

У результаті вищевказаних умисних протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді:

a) проникаючого поранення задньої поверхні грудної клітки зліва з раною в підлопатковій ділянці, що супроводжувалось лівобічним пневмотораксом та зміщенням органів межистіння вправо, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що було небезпечним для життя;

б) рани на внутрішній поверхні лівого передпліччя, яка відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

в) садна в лівій скроневій ділянці голови, яке відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України - заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відомості про укладену угоду

26 березня 2024 року прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо кваліфікації дій ОСОБА_4 та призначення покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Сторонами узгоджено, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочинів, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п.1). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. Підтвердив, що укладення угоди є цілком добровільним, він розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також підтримав угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 і просив її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про його проведення без його участі, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував, підтвердивши надання письмової згоди на її укладення.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, з`ясувавши думку потерпілого, викладену у письмовій заяві, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України; діями обвинуваченого збитки завдані потерпілому ОСОБА_7 і вони відшкодовані в повному обсязі; потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, має не зняту та не погашену судимість, за місцем проживання характеризується як такий, на якого скарг чи зауважень від сусідів не надходило, під динамічним спостереженням у лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, на обліку в органі пробації не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та відповідає цілям покарання, узгоджені вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на речові докази, слід скасувати відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2024 року ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 квітня 2024 року.

Суд вважає необхідним обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили, що забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, в строк покарання ОСОБА_4 слід зарахувати день за день строк його попереднього ув`язнення з 21 лютого 2024року до 03 квітня 2024 року включно.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 368-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 березня 2024 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000100 від 07 лютого 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 лютого 2024 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 21 лютого 2024 року до 03 квітня 2024 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою.

Речові докази:

- кофту марки «Hollister», що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області - повернути потерпілому ОСОБА_7

- розкладний ніж, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області - знищити, скасувавши його арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2024 року у вигляді заборони власнику ОСОБА_4 відчужувати, користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном;

- диск з аудіозаписом виклику, який був здійснений на лінію «103» від 06.02.2024 року о 11 год. 21 хв. з мобільного номеру телефону НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8