Справа № 203/2164/24
Провадження № 1-кп/0203/697/2024
В И Р О К

іменем України

02 травня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 20.03.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, маючи умисел на придбання та подальше використання завідомо підробленого документу, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме АДРЕСА_1 , через мережу «Інтернет», на невстановленому досудовим розслідуванням сайті, знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу документів, що надають право керування транспортним засобом категорії «В».

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, та який надає права, а саме, посвідчення водія, з метою його подальшого використання, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої особисті дані.

Після чого, домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою про вартість у 7000 грн. та строки у декілька днів для виготовлення завідомо підробленого офіційного документа, а саме посвідчення водія, бланк якого затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 р. № 844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів».

Після чого ОСОБА_3 у невстановленому досудовому розслідувані час та місці, отримав у невстановленої досудовим розслідуванням особи завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія із серійним номером серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 , яке став зберігати при собі з метою його подальшого використання.

19.03.2024 року приблизно о 17:20 годині, біля будинку АДРЕСА_2 , поліцейськими був помічений чоловік, який за зовнішніми ознаками був схожий на особу, яка нещодавно вчинила кримінальне правопорушення, на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» було проведено перевірку документів.

Далі, ОСОБА_3 діючи умисно, достовірно знаючи, що наявне у нього водійське посвідчення є підробленим, надав співробітнику УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 , таким чином використав завідомо підроблений документ.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання та без його участі, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Судом у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права з метою його використання, та за ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, враховує наявність пом`якшуючої покарання обставини, матеріальний та сімейний стан особи.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є проступками, він раніше не судимий, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити найменш суворий вид покарання, передбачений у санкціях ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - штраф. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України необхідно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової технічної експертизи, яка згідно з довідкою до висновку № СЕ-19/104-24/13038-ДД від 28.03.2024 року складає 2650,48 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - штраф в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок;

- за ч.4 ст.358 КК України - штраф в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення експертизи, які складають 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 48 копійок.

Речові докази:

-бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , який поміщено до полімерного сейф-пакету світло-сірого кольору, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції №135, - знищити;

-компакт диск DVD-R з відеозаписом з нагрудних камер працівників УПП, які були присутні 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , долучений до матеріалів кримінального провадження, №000200, -залишити в матеріалах кримінального провадження;

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1