Справа № 570/718/24
Номер провадження 1-кс/570/202/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000111, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бармашово Жовтневого району Миколаївської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, востаннє засудженого вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 30.09.2021 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, -

в с т а н о в и в :

28.03.2024 слідчий слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 (далі - слідчий) за погодженням із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі - прокурор), звернулась до слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Короткий зміст клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Дубровицького районного суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не погашену в установленому порядку судимість, повторно вчинив нові, умисні, корисливі злочини проти власності.

У клопотанні слідчий стверджує, що 10 лютого 2024 року, в денну пору доби, більш точної години досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та який у подальшому продовжено, шляхом пошкодження навісного замка, проник до підсобного приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна задля власного матеріального забезпечення, діючи умисно, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені власником домоволодіння та іншими сторонніми особами, таємно,викрав металевий чан, що належить потерпілому ОСОБА_6 , з яким покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілому майнову шкоду у розмірі 1 457 грн. 00 коп.

Крім того, за змістом клопотання, 25 лютого 2024 року, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного відповідно Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та який у подальшому продовжено, шляхом пошкодженням металопластикового вікна, проник до житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна задля власного матеріального забезпечення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені власником домоволодіння та іншими сторонніми особами, таємно,викрав два блоки цигарок марки «KENT» по 10 пачок в кожному блоці вартістю 100 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 1000 грн., 2 енергетичні напої «Power Bank» об`ємом по 1 літр вартістю 35 грн. кожен, загальною вартістю 70 грн. та енергетичний напій «Energy Drink» об`ємом 1 літр вартістю 40 грн., що належать потерпілій ОСОБА_7 , з якими покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілій майнову шкоду в загальному розмірі 1110,00 грн.

Крім цього, у клопотанні зазначено, що 18 березня 2024 року, у нічнупору доби більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного відповідно Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та який у подальшому продовжено, шляхом пошкодженням стіни, проник до житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна задля власного матеріального забезпечення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені власником домоволодіння та іншими сторонніми особами, таємно,викрав чотири пляшки горілки марки «Kalganoff Люкс» об`ємом 0,5 літра вартістю 93 грн. 97 коп. кожна, загальною вартістю 375 грн. 88 коп., чотири пляшки пива марки «Земан Традиційне світле» об`ємом 1 літр вартістю 46 грн. 33 коп. кожне, загальною вартістю 185 грн. 32 коп., дві пляшки вина ігристого марки «KOKTEBEL Асті біле напівсолодке» об`ємом 0,75 літра вартістю 135 грн. 27 коп. кожна, загальною вартістю 270 грн. 54 коп., що належать потерпілій ОСОБА_7 , з якими покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілій майнову шкоду в загальному розмірі 831 грн. 74 коп.

Також, у клопотанні вказано, що 29 лютого 2024 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а 27 березня 2024 року йому повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Оскільки на думку слідчого, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб та визначити як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 60560,00 грн.

Також, у клопотанні слідчий вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, а саме: особисте зобов`язання, порука, застава та домашній арешт не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Позиції учасників кримінального провадження.

Прокурор підтримала клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтувавши його значним ризиком вчинення підозрюваним нових злочинів, та зазначила, що після вчинення ОСОБА_5 першого епізоду інкримінованого йому кримінального правопорушення запобіжний захід до нього не застосовувався, оскільки останній потребував госпіталізації за станом здоров`я, однак після того ОСОБА_5 вчинив ще дві крадіжки, що вказує на необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий підтримала подане клопотання з підстав, наведених в такому.

Підозрюваний просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Фактичні обставини справи, встановлені слідчим суддею та норми права, які підлягають застосуванню.

Ознайомившись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку прокурора, слідчого та підозрюваного, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Примірник клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний отримав 27 березня 2024 року, тобто у строк, передбачений ч.2 ст.184 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000111, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Згідно повідомлення про підозру у вчиненні злочину, 29 лютого 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у інше приміщення та житло, вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

27 березня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до якої останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у інше приміщення та житло, вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Розділом II Кримінального процесуального кодексу України визначено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п.9 ч.2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

Крім цього, у ст.178 КПК України визначений перелік обставин, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Щодо обґрунтованості підозри.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.

Проте воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України"). Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства").

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання "поза розумним сумнівом", та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Відповідно до практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується: витягом від 27.03.2024 з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000111, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, протоколом огляду місця події від 13 лютого 2024 року, протоколом огляду місця події від 13 лютого 2024 року, протоколом допиту потерпілого від 21 лютого 2024 року, протоколом допиту свідка від 20 лютого 2024 року, протоколом допиту свідка від 20 лютого 2024 року, протоколом допиту свідка від 21 лютого 2024 року, протоколом огляду місця події від 25 лютого 2024 року, актом про застосування службового собаки від 25 лютого 2024 року, протоколом огляду місця події від 25 лютого 2024 року, протоколом огляду місця події від 25 лютого 2024 року, протоколом допиту потерпілої від 25 лютого 2024 року, протоколом допиту свідка від 26 лютого 2024 року, протоколом допиту свідка від 26 лютого 2024 року, повідомленням про підозру у вчиненні злочину від 29 лютого 2024 року, протоколом допиту підозрюваного від 29 лютого 2024 року, протоколом огляду місця події від 19 березня 2024 року, протоколом допиту потерпілого від 19 березня 2024 року, повідомленням про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення від 27 березня 2024 року.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя зазначає, що оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення його вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише з метою визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тобто на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Як встановлено під час судового засідання та вбачається із досліджених слідчим суддею в судовому засіданні доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, вони є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На переконання сторони обвинувачення, у цьому провадженні існують ризики, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, слідчий суддя вважає такий ризик на момент розгляду даного клопотання обґрунтованим з огляду на таке.

При оцінці ризику переховування від слідства та/або суду може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ "Пунцельт проти Чехії" ("Punzelt v. Czech Republic") № 31315/96 від 25.04.2000.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а саме того, що підозрюваний на момент розгляду клопотання не підтвердив наявність офіційного місця роботи та не має тісних соціальних зв`язків в суспільстві.

Слідчим суддею при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,

Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного вчинити дії з метою переховування від суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, приходить до обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає його необґрунтованим враховуючи наступне.

Прокурором та слідчим у судовому засіданні не доведено наявність у ОСОБА_5 можливості знищення доказів, отриманих в ході даного досудового розслідування, їх переховування чи спотворення. При цьому, слідчим суддею враховано, що у клопотанні не наведено, які саме докази може знищити підозрюваний, а постанову слідчого про визнання речей та предметів речовими доказами до клопотання не долучено, у зв`язку з чим не вбачається за можливе встановити яким саме доказам загрожує знищення, приховування чи спотворення з боку підозрюваного.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши сторони кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що оскільки підозрюваному відомо про місце проживання потерпілих та свідків, ОСОБА_5 може незаконно на них впливати, чинити фізичний та психологічний тиск з метою зміни чи відмови від наданих ними показань.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначає таке.

З долученої до клопотання довідки серія ВОЛ № 11304, виданої 27 листопада 2023 року, вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений 30.09.2021 Дубровицьким районним судом Рівненської області за ст.185 ч.3, 27, ч.2, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, відбував покарання з 30 червня 2021 року по 27 листопада 2023 року та звільнений з державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 17.11.2023 відповідно до ст.81 КК України умовно-достроково на 8 місяців 13 днів, однак йому інкримінується повторне вчинення нових злочинів проти власності.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні слідчого доводи у їх сукупності дають достатні підстави вважати наявним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Щодо можливості інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти ризикам, передбаченим, статтею 177 КПК України та клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Частиною 1 ст.176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається "позбавленням волі" в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування "обґрунтованої ймовірності", за яким слід вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, особисте зобов`язання та інші, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Так, на думку слідчого судді, застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховування від органів досудового розслідування, ухилення від слідства та суду, можливості незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, слідчий суддя враховує як обставини можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, так і характеризуючі відомості про особу підозрюваного.

Відтак, за переконанням слідчого судді, відсутні підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_5 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання. (ч. 1, 2 ст. 197 КПК).

Зважаючи на ризики, встановлені під час судового розгляду, особливості досудового розслідування відповідної категорії кримінальних правопорушень, слідчий суддя вбачає обґрунтованим застосувати до підозрюваного тримання під вартою на строк 60 днів.

Щодо обрання та визначення розміру застави.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст. 182 КПК України).

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави має бути достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялася б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, такій меті цілком може відповідати застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн.

Саме такий розмір є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти встановленим ризикам кримінального провадження.

У зв`язку із застосуванням до ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, які будуть покладені на нього, а саме: за кожною вимогою прибувати до слідчого, прокурора або/чи суду, а також: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, а саме АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196-197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бармашово, Жовтневого району Миколаївської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, востаннє засудженого вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 30.09.2021 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Визначити як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеного розміру застави, зобов`язати останнього за кожною вимогою прибувати до слідчого, прокурора або/чи суду, а також виконувати наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, а саме АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного, у разі внесення за нього застави, визначити до 27 травня 2024 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 27 травня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1