Дата документу 08.04.2024 Справа № 336/2418/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/2418/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/240/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 травня 2024 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 60560 грн.-,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

1 березня 2024 року приблизно о 14 годині 01 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс. перебуваючи на першому поверсі шостого під`їзду буд. АДРЕСА_3 , зустрівся із ОСОБА_10 , якому було доручено проведення оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс. якому за грошову винагороду від ОСОБА_10 , у розмірі 500 гривень, ОСОБА_7 збув шляхом передачі із рук в руки два полімерні зіп - пакети у яких перебувала речовина рослинного походження, яка згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-24/4312-НЗПРАП від 06.03.2024 являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого складає 0,815г та 0,836г в перерахунку на висушену речовину, загальною масою 1.651г котру у подальшому ОСОБА_10 видав співробітникам поліції.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою яка раніше вчинила злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, на шлях виправлення не став та вчинив злочин при наступних обставинах:

Так, при невстановлених обставинах ОСОБА_7 , маючи умисел на придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс з метою збуту, придбав речовину рослинного походження, яка згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/108-24/5311-НЗПРАП від 20.03.2024 являється особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - канабіс, яку став незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

19 березня 2024 року приблизно о 15 годині 44 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, перебуваючи біля шостого під`їзду буд. АДРЕСА_3 , зустрівся із ОСОБА_10 , якому було доручено проведення оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, якому за грошову винагороду від ОСОБА_10 , у розмірі 500 гривень, ОСОБА_7 збув шляхом передачі із рук в руки два полімерні зіп-пакети у яких перебувала речовина рослинного походження, яка згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/108-24/5311-НЗПРАП від 20.03.2024 являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого складає 0,890г та 0,899г в перерахунку на висушену речовину, загальною масою 1,789г котру у подальшому ОСОБА_10 видав співробітникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

6 січня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

19 березня 2024 року об 19 год. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 березня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним його застосуванням.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що слідчим суддею повинно було бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практики ЄСПЛ.

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має другу групу інвалідності, отримує пенсію по інвалідності, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, характеризується виключно позитивно.

Крім того вказує, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений, підозрюваному не має сенсу переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку із тим, що він визнає своє правопорушення та розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, обравши до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зазначив, що підозрюваний є інвалідом другої групи та отримує пенсію.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу без доповнень та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого судді вважав законним, обґрунтованим та просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існує, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в цій частині є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Отже, ризик полягає не в настанні певних негативних для кримінального провадження обставин, а в можливості підозрюваного чи обвинуваченого вчинити спроби на досягнення такого результату. Тому суд має оцінювати існування такої можливості саме на теоретичному рівні відповідно до наявних в провадженні відомостей, передбачених в статті 178 КПК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, враховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_7 не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, підозрюється в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого з метою збуту, тобто з метою отримання прибутку, що в сукупності може свідчити про його схильність до вчинення інших кримінальних правопорушень, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, на думку апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані та підтверджені, а доводи з приводу відсутності таких ризиків спростовані вищевказаним.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває та раніше не судимий, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_7 має другу групу інвалідності, то апеляційний суд безумовно враховує такі доводи, разом з тим, даних про такий стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , щоб унеможливлював застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час апеляційному суду не надано.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 травня 2024 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 60560 грн., залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4