Справа №186/838/24
Провадження №1-кп/0186/305/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000157 від 10 квітня 2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , перебуваючого на обліку в психіатричному кабінеті КНП «Першотравенська МЛ» з діагнозом «Розлади психологічного розвитку, гіпердинамічний синдром», на обліку в наркологічному кабінеті КНП «Першотравенська МЛ» неперебуваючого, несудимого:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX постановлено введення в Україні воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено Указом Президента України №49/2024 від 05 лютого 2024 року на 90 діб, тобто до 13 травня 2024 року.

ОСОБА_6 в один із днів з 01 по 10 січня 2024 року, приблизно о 23:00 годині, знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де поряд з вказаним будинком стояв велосипед, марки «СUBE CROSS ROAD CONFIGURATION», чорного кольору.

У цей час та в указаному місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме: велосипеда, марки «СUBECROSSROADCONFIGURATION», чорного кольору, який належить потерпілому - ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний, прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 в один із днів з 01 по 10 січня 2024 року, приблизно о 23:00 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що його дії є таємними, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав з велопарковки велосипед, марки «СUBE CROSS ROAD CONFIGURATION», чорного кольору, який належить потерпілому - ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_6 , разом з викраденим майном, покинув місце вчинення злочину, обернувши його у свою власність та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому - ОСОБА_5 , матеріального збитку на суму 13420 гривень.

Окрім того, ОСОБА_6 22 березня 2024 року, приблизно о 02.00 годині, знаходився за місцем свого мешкання, а саме: у квартирі АДРЕСА_4 , де в той час перебував потерпілий - ОСОБА_7 .

В цей час та у вказаному місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний, прямий умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, у період часу з 02.00 по 04.00 годину ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що поряд з ним нікого не було, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з кишені куртки, належної ОСОБА_7 , що знаходилась у коридорі квартири АДРЕСА_4 , викрав мобільний телефон «SamsungGalaxy A12 SM-A125F/DSN», Black 32GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2300 гривень, належний ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_6 сховав вказаний телефон до серванту, розташованому у квартирі АДРЕСА_4 , таким чином, обернувши його у свою власність, та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому - ОСОБА_7 , матеріального збитку на суму 2300 гривень.

31 травня 2024 року між прокурором Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000157 від 06 травня 2024 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні - ОСОБА_6 , із захисником адвокатом ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, у приміщенні Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області, за адресою: вул.Шахтарської Слави, буд.№16, м.Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої: підозрюваний ОСОБА_6 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сторони при призначенні покарання врахували, що потерпілі: ОСОБА_5 і ОСОБА_7 претензій до підозрюваного не мають, надали письмові згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_6 , і погодилися на призначення покарання останньому по ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Згідно ч.3 ст.75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_6 .

Потерпілі: - ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , подали письмову згоду прокурору у вказаному кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 , не заперечують проти призначення покарання останньому по ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Матеріальна шкода, завдана їм крадіжкою відшкодована, інших збитків не спричинено, претензій не мають, цивільні позови заявляти не будуть.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив її затвердити та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Потерпілий - ОСОБА_5 , від дачі показань відмовився, не заперечував про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і ОСОБА_6 , призначивши останньому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Потерпілий - ОСОБА_7 , подав суду заяву з проханням розглянути справу відносно ОСОБА_6 в його відсутність та затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором і ОСОБА_6 , призначивши останньому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 , визнав повністю себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, від дачі показань відмовився, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання, призначивши мінімальний іспитовий строк, та покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання в виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, призначивши мінімальний іспитовий строк.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_6 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений - ОСОБА_6 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

На підставі ст.65 КК України, п.1 Постанови Пленуму ВССУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення, перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, при призначені покарання враховано, що ОСОБА_6 є таким, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, викрадене потерпілим повернуто.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, призначення ОСОБА_6 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та ухвалення обвинувального вироку.

Так як укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений відмовився від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а саме: від допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подання клопотання про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь; що ОСОБА_6 скоїв тяжкі злочини, щиро розкаявся в скоєному, викрадене потерпілим повернуто, тобто угода відповідає вимогам цього Кодексу, закону та ухваленню вироку, тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_6 покарання по ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Кваліфікація скоєного ОСОБА_6 по ч.4 ст.185 КК України правильна, за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази суд вирішує у відповідність ст.100 КПК України: копію договору №8.1809 від 28 березня 2024 року, копію договору №3.1684 від 23 березня 2024 року та копію закриття договору №3.1684, надані ПТ «Економ Ломбард «Добродькін О.М. і компанія»», - слід залишити при матеріалах кримінального провадження;

велосипед, марки «СUBE CROSS ROAD CONFIGURATION», чорного кольору, повернутий під розписку потерпілому - ОСОБА_5 , слід залишити останньому за належністю;

мобільний телефон «SamsungGalaxy A12 SM-A125F/DSN», Black 32GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , повернутий під розписку потерпілому ОСОБА_7 , слід залишити останньому за належністю.

При вирішенні питання відшкодування процесуальних витрат у справі, пов`язаних із залученням експертів, суд зазначає, що, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 витрати на проведення судових товарознавчих експертиз №1892/24 від 10 квітня 2024 року та №1951/24 від 12 квітня 2024 року, вартість яких, згідно довідок, складає 260 гривень кожна, всього 520 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :

Затвердити укладену 31 травня 2024 року між прокурором Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000157 від 06 травня 2024 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні - ОСОБА_6 , із захисником адвокатом ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, у приміщенні Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області, за адресою: вул.Шахтарської Слави, буд.№16, м.Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості, за умовами якої: підозрюваний ОСОБА_6 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сторони при призначенні покарання врахували, що потерпілі: ОСОБА_5 і ОСОБА_7 претензій до підозрюваного не мають, надали письмові згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_6 , і погодилися на призначення покарання останньому по ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Згідно ч.3 ст.75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_6

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в два роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідність пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази: копію договору №8.1809 від 28 березня 2024 року, копію договору №3.1684 від 23 березня 2024 року та копію закриття договору №3.1684, надані ПТ «Економ Ломбард «Добродькін О.М. і компанія»», - залишити при матеріалах кримінального провадження;

велосипед, марки «СUBE CROSS ROAD CONFIGURATION», чорного кольору, повернутий під розписку потерпілому - ОСОБА_5 , - залишити останньому за належністю;

мобільний телефон «SamsungGalaxy A12 SM-A125F/DSN», Black 32GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , повернутий під розписку потерпілому ОСОБА_7 , - залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових товарознавчих експертиз №1892/24 від 10 квітня 2024 року та №1951/24 від 12 квітня 2024 року, вартість яких складає 260 гривень кожна, всього - 520 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувався.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди;

2) потерпілими, їх представниками, законними представниками, виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; нероз`яснення їм наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3)прокурором виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1 .