Єдиний унікальний № 371/850/24
Номер провадження № 1-кп/371/212/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: Петренко ВА.

прокурора: ОСОБА_2

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Миронівки Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.04.2024 року у кримінальному провадженні № 0000057, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Росава Миронівського району Київської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працюючий, з середньою освітою, на утриманні малолітніх дітей не має, в силу ст. 89 раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в березні 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у своєму будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою власного мобільного телефону знайшов у мережі інтернет чат бот у месенджері «Telegram», у якому йшлося про те, що на даній платформі можливо придбати психотропні речовини, замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину обіг якої заборонений PVP.

Усвідомлюючи, що PVP є психотропною речовиною, обіг якого заборонено, ОСОБА_3 , діючи умисно, замовив доставку на відділення № 2 Нової пошти, що розташоване по АДРЕСА_3 та став чекати на доставку замовлення.

В подальшому, 12.04.2024, близько 18:00 години ОСОБА_3 перебуваючи у відділенні № 2 «Нової пошти», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з неодноразовим вживанням наркотичних речовини ОСОБА_3 усвідомлюючи, що вказана речовина відноситься до психотропних речовини, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання вказаної психотропної речовини без мети збуту, отримав посилку у вигляді червоно-білого полімерного пакету з написом «Нова пошта», від ОСОБА_5 з м. Южноукраїнськ, в якій знаходилась, раніше замовлена ним психотропна речовина, чим здійснив незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP.

Після цього, ОСОБА_3 вищезазначений прозорий полімерний пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, без мети збуту, для особистого вживання, почав зберігати при собі, чим здійснив незаконне зберігання вказаної психотропної речовини.

На далі ОСОБА_3 перебуваючи поблизу відділення № 2 «Нової пошти», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та продовжуючи незаконне зберігання психотропної речовини, - PVP, при собі, рухався пішою ходою по АДРЕСА_3 , де біля будинку № 20 був зупинений працівниками поліції для перевірки документів, під час якої повідомив, що в полімерному пакеті з написом «Нова пошта» зберігає психотропну речовину PVP, після чого останнього було затримано.

12.04.2024, в період часу з 19 години 11 хвилин по 19 годину 33 хвилин, за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками поліції здійснено особистий обшук ОСОБА_3 , під час якого в полімерному пакеті з написом «Нова пошта» виявлено та вилучено психотропну речовину PVP.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена при зазначених обставинах у ОСОБА_3 та надана на експертне дослідження речовина білого кольору є психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP. Загальна маса PVP у речовині становить 6,221 грамів.

PVP, згідно зі Списком № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовин обіг яких обмежено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно Таблиці № 2 наказу Міністерства Охорони Здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» маса PVP для притягнення до кримінальної відповідальності у великих розмірах становить від 1,5 до 15,0 грам.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч .2 ст. 309, КК України визнав в повному визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності і він їх у повному обсязі підтверджує. Просив його суворо не карати.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї провини, його вина у вчиненні зазначеного злочину також підтверджується об`єктивною сукупністю доказів, зібраних у кримінальному провадженні в ході досудового розслідування, наданих стороною обвинувачення та перевірених в ході судового розгляду, а саме:

-витяг з ЄРДР № 000057 від 12.04.2024;

-протокол затримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.04.2024 об. 18.44 час фактичного затримання ;

-протокол огляду від 13.04.2024 інформації яка знаходиться на флеш - накопичувачу micro SD Card HC 1 марки « Kingston» із серійним номером 07447-Е01.А01LFTS, об`ємом пам`яті 32 Gb, відеозаписів з відеокамери марки «Panasonic» full- HD «HC V260» слідчої дії затримання особи від 12.04.2023;

-постанова про звільнення ОСОБА_3 , яка вчинила кримінальне правопорушення від 12.04.2024 о 20 год.30 хв.

-постанова про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 12.04.2024, номерного поліетиленового пакету ВУМ 1000161 у кримінальному провадженні № 000057 від 12.04.2024;

-постанова про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 26.04.2024, пакету з поліетиленового матеріалу без номера з об`єктами дослідження та первинним пакуванням - визнано речовим доказам у кримінальному провадженні № 000057 від 24.04.2024;

-квитанція про отримання та зберігання речових доказів пакету білого коляру з оєктом дослідження та первинним пакуванням на якому знаходяться пояснювальні написи, вміст поліетиленовий пакет сіро червоного кольору в яких замотано прозорий пакет із вакуумно запечатаною порошкоподібною білого кольору - солі PVP масою 6,221 г , у кримінальному провадженні № 000057 від 12.04.2024;

- відповідності до висновку експерта судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 24.04.2024 № СЕ -19/111-24/23337-НЗПРАП встановлено, що речовина сірого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP» вагою 6,221 г

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість неможливість використання інших доказів.

Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України , та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом також встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» був запозичений із правової системи загального права (Англія, США та ін.) та активно використовується Європейським судом з прав людини. Скажімо, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Отже, судом безперечно, тобто відповідно до ст. 17 КПК України - поза розумним сумнівом, встановлено, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбані та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах. ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 309 КК України

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як вчинення незаконного придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах, тобто як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який відповідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України , даний про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності суду не надано, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, не перебуває під наглядом у лікаря нарколога, та у лікаря психіатра на обліку не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо , вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, висловивши щирий жаль з приводу свого вчинку та осудив свою поведінку.

Суд встановив, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчинених кримінальних правопорушень, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Також суд враховує, що активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, неодноразово висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінював свої дії та готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини. Також у судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він співпрацював з органами досудового розслідування, що не спростовано стороною обвинувачення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також суспільну небезпеку злочинних діянь, та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд також враховує: загальні засади призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості; вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, при цьому не намагаючись нічого спотворити або будь-яким чином перешкоджати проведенню необхідних слідчих дій, надав правдиві свідчення про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке повністю викривають його у вчинені злочину, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, в судовому засіданні неодноразово вибачався за вчинене, що свідчить про його щире каяття, готовність стати на шлях виправлення підтверджується тим, що він повністю змінив свої погляди на життя.

З урахуванням наведеного, враховуючи дані про особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку обвинуваченого, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченого дають підстави суду вважати, що виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти, призначивши йому покарання відповідно до вимог ст.50 КК України за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі та з урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з випробовуванням, згідно ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України, до обвинуваченого, суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В рамках даного кримінального провадження у відношенні обвинуваченого запобіжний захід не обирався. Враховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходили, а тому підстав відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Цивільний позов даному кримінальному провадженні не заявлений.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Долю процесуальних витрат, суд вирішує на підставі ст.ст.118-124 КПК України, які підлягають стягненню з обвинуваченого у дохід держави, оскільки витрачені на доведення його вини.

Керуючись ст.ст.7, 100, 368-371, 373, 376, 392, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді 2( двох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , від відбування призначеного основного покарання якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , такі обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів 24.04.2024 № СЕ -19/111-24/23337-НЗПРАП. в розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять гривень) гривню 12 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: психотропна речовина «PVP» вагою 6,221 г передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1