Справа № 496/1287/24
Провадження № 1-кс/496/684/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000190 від 20.02.2024 року, за ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що 20.02.2024 р. до Ч/Ч ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт дізнавача, про те що 19.01.2024 р. близько о 12:21 год. за адресою: Одеська обл. Одеський р-н с. Маяки 49 км Одеса - Рені було зупинено на пункті пропуску громадянина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив працівнику СБУ ТПВ серії ОВ № 004909 від 11.10.23 та довідку ВЛК № 3504 від 11.10.23р. видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на власне ім`я з явними ознаками підробки. В подальшому, на підставі вищевказаного повідомлення старшим слідчим СВ ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області 19.02.2024 р. у період часу 18 год. 42 хв. по 18 год. 52 хв., за участі ОСОБА_5 проведено огляд місця події на території контрольно - прикордонного посту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований на 49 км автошляху М-15(Одеса - Рені), в ході якого виявлено та вилучено: довідку ВЛК № 3504 від 11.10.2023р. видану ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 .

Вилучене майно належить та знаходилося у ОСОБА_5 . Допитаний в якості свідка - співробітник СБУ ОСОБА_6 пояснив, що 19.02.2024 р. за адресою: Одеська обл. Одеський р-н с. Маяки 49 км Одеса Рені на пункті пропуску, під час перевірки документів у ОСОБА_5 , який пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім`я, під час перевірки було встановлено, що вказані документи мають ознаки підробки, а саме, при огляді співробітником СБУ наданих документів встановлено, що штампи печаток та підписи нанесені на документи за допомогою оргтехніки. Крім того через базу «Оберіг» встановлено, що даний громадянин перебуває на обліку за ІНФОРМАЦІЯ_4 та підлягає до призову. Тому з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на вилучені документи.

Дізнавач та прокурор, в судове засідання не прибули, прохальна частина клопотання містить заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Власника майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак надав суду копію відповіді ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.02.2024 року № 937, яка свідчить про дійсність виданих йому документів.

Неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, в тому числі, враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) (збереження речових доказів); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

В судовому засіданні досліджено відповідь № 937 від 27.02.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 на запит дізнавача, відповідно якої, начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив, що дійсно ОСОБА_5 отримав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.10.2023 р. та довідку ВЛК № 3504 від 11.10.2023 р.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З огляду на вищевказане, слідчий суддя вважає, що довідка ВЛК № 3504 від 11.10.2023 р. видана ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.10.2023 р. видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідають вимогам ст. 98 КПК України, оскільки вказані документи є дійсними, та не можуть бути речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області про арешт майна залишити без задоволення.

Негайно повернути ОСОБА_5 вилучені під час огляду місця події, який проведено 19.02.2024 р. у період часу 18 год. 42 хв. по 18 год. 52 хв. на території контрольно - прикордонного посту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованого на ІНФОРМАЦІЯ_7 ), а саме: довідку ВЛК № 3504 від 11.10.2023 р. видану ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.10.2023 р. видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1