У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

Справа № 348/2602/23

Провадження № 1-кп/348/150/24

09 травня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

представника служби у справах дітей

Надвірнянської міської ради

Івано-Франківської області - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження №0000357 від 20.08.2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.304 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження №0000357 від 20.08.2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.304 КК України.

В ході судового розгляду даного провадження прокурор подав до суду клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні 09.05.2024 року прокурор підтримав подане клопотання та просив його задоволити з підстав, наведених у ньому.

Представник служби у справах дітей Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області в судовому засіданні підтримала позицію прокурора відносно обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про обрання йому на 60 днів строку тримання під вартою.

Зазначив, що наміру переховуватися від суду, впливати на свідків, потерпілих, у нього немає, крім того він потребує систематичної медичної допомоги, а тому просить застосувати до нього інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що на його думку відносно ОСОБА_5 можливо застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, так як тримання під вартою є крайнім, винятковим запобіжним заходом.

Зокрема пояснив, що на його думку, наведені прокурором ризики можна забезпечити шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, хворіє, в зв`язку з чим регулярно змушений звертатись за медичною допомогою в медичний заклад.

Враховуючи наведене, просив відмовити в задоволенні даного клопотання прокурора та обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вивчивши обвинувальний акт, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників процесу, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.09.2023 року обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, строком на 2 місяці, заборонивши йому покидати житло за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - цілодобово, та покладено передбачені ст.194 КПК України обов`язки, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця служби; здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Відповідно до ухвал Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.11.2023 року та 20.12.2023 року запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 було продовдено на строк 60 днів, тобто до - 17.02.2024 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу суду, а також продовжено відносно нього строк дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.09.2023 року, зокрема: прибувати до суду за кожною вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи місця служби; здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

У зв`язку з тим, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії розгляду, а строк дії обраного і в подальшому продовженого запобіжного заходу закінчився, тобто на даний час відсутній запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого, за клопотанням прокурора на обговорення сторін кримінального провадження винесено питання доцільності обрання запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_5 під вартою.

Прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, які є тяжкими злочинами, вважає за необхідне обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Крім того вказує, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту була наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.304 КК України, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави вважати, що останній може здійснити дії, передбачені частиною 1 пунктами 1, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також звертає увагу, що згідно наданої Надвірнянським РВП ГУНП в Івано-Франківській області інформації, обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово порушував покладені на нього обов`язки щодо заборони цілодобово залишати житло та без дозволу прокурора чи суду покидав своє місце проживання.

Водночас, 29.02.2024 року обвинувачений ОСОБА_5 без будь-яких поважних причин не з`явився на судове засідання, у зв`язку із чим до нього було застосовано примусовий привід. Як зазначає прокурор, в ході телефонної розмови останній повідомив, що не прийде на судове засідання і з його розмови було очевидно, що він перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Таким чином, на даний час заявлені ризики збільшилися, а тому, на думку прокурора, до обвинуваченого ОСОБА_5 слід застосувати більш тяжкий запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не дає змоги забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, вислухавши з цього приводу думку прокурора, обвинуваченого, його захисника та представника служби у справах дітей як законного представника неповнолітніх потерпілих, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

При цьому, суд бере до уваги наступне.

Підставами попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і подальшого продовження його строку була наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.304 КК України, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави вважати, що останній може здійснити дії, передбачені частиною 1 пунктами 1, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, згідно наданої Надвірнянським РВП ГУНП в Івано-Франківській області інформації, обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово порушував покладені на нього обов`язки щодо заборони цілодобово залишати житло та без дозволу прокурора чи суду покидав своє місце проживання.

Крім того, 29.02.2024 року обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився в судове засідання без будь-яких причин, і не повідомив суду про їх поважність, а тому відносно нього згідно ухвали суду було застосовано примусовий привід працівниками поліції.

Таким чином, суд вважає, що зазначені вище ризики на даний час продовжують існувати і навіть збільшилися, що дає підстави прийти до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш тяжкого запобіжного заходу - у виді тримання під вартою, оскільки застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не дасть змоги забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Також суд звертає увагу, що підставами вважати, що ОСОБА_5 може спробувати переховуватися від суду є те, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які, відповідно до КК України, безальтернативно передбачено покарання у виді позбавлення волі максимальним строком до десяти років, усвідомлення покарання за них, що може у будь-який час спонукати обвинуваченого покинути місце свого постійного перебування (проживання), та переховуватись від суду, уникаючи покарання за скоєні ним злочини.

Підставою вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впивати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, є те, що про них йому відомо і вони є членами його сім`ї (діти та колишня дружина).

Підставою вважати, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що останній може не з`являтися на виклики, посилаючись на ніби-то форс-мажорні чи поважні обставини, враховуючи той факт, що злочин вчинений під час відбуття іспитового строку.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що останній засуджений вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 24.01.2023 року за ч.5 ст.407 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України із встановленим іспитовим строком 1 рік, проте будучи засудженим за умисний тяжкий злочин, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та у період відбуття покладеного на нього судом іспитового строку вчинив нові умисні корисливі злочини, що свідчить про категоричне небажання останнього ставати на шлях виправлення та дотримуватись суспільних норм і законів України, а також про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд констатує, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків по кримінальному провадженні, а тому його застосування (більш м`якого запобіжного заходу), на переконання суду, не являється можливим.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Беручи до уваги тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , його особу (раніше судимий), вагомість наявних доказів вчинення ним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків (розлучений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей), що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості у обвинуваченого переховуватися від суду, суд прийшов до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено необхідність обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, керуючись вимогами ст.ст.182, 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 слід визначити розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 грн. 00 коп., яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: НОМЕР_1 ; МФО: 820172; Код отримувача: 26289647; Банк отримувача: ДКС України, м.Київ.

На думку суду даний розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права обвинуваченого і підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 суд не вбачає.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, зокрема: прибувати до суду чи прокурора за викликом; повідомляти суд чи прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця проходження військової служби; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - АДРЕСА_2 , без дозволу суду чи прокурора; здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, зобов`язавши Управління ДМС України в Івано-Франківській області прийняти відповідний паспорт на зберігання.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Також суд роз`яснює, що порушення вище викладених умов запобіжного заходу у вигляді застави має наслідком звернення застави в дохід держави та зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішуватиме питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Якщо обвинувачений виконає всі покладені на нього цією ухвалою зобов`язання, застава повертається обвинуваченому/заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Разом з тим, суд констатує, що стороною захисту не надано суду належних та достатніх доказів про зменшення чи відсутність ризиків, які були підставою для попереднього обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу і на які посилається прокурор у даному клопотанні, що можуть бути підставою для обрання стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 205, 331, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000357 від 20.08.2023 року про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задоволити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, на 60 (шістдесят) днів - до 14 год. 00 хв. - 07 липня 2024 року, помістивши його в Державну установу «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ, вул.Є.Коновальця, 70 А).

Визначити заставу в сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) грн. 00 коп., яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: НОМЕР_1 ; МФО: 820172; Код отримувача: 26289647; Банк отримувача: ДКС України, м.Київ.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до суду чи прокурора за викликом;

- повідомляти суд чи прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця проходження військової служби;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - АДРЕСА_2 , без дозволу суду чи прокурора;

- здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, зобов`язавши Управління ДМС України в Івано-Франківській області прийняти відповідний паспорт на зберігання.

Порушення вище викладених умов запобіжного заходу у вигляді застави має наслідком звернення застави в дохід держави та зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішуватиме питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Якщо обвинувачений виконає всі покладені на нього цією ухвалою зобов`язання, застава повертається обвинуваченому/заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору і надіслати начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На дану ухвалу суду, у відповідності до п.2 ч.1 ст.395, п.11 ч.2 ст.395 КПК України, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1