Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/420/2024 Справа № 641/308/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м.Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові обвинувального акту у кримінальному провадженні відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 00000809 від 19.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до ЄРДР за № 00000809 від 19.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником заявлено клопотання про повернення обвинувального акта прокурора.

В обґрунтування клопотання зазначив, що відповідно до обвинувального акту потерпілим є гр. ОСОБА_6 , який набув зазначеного процесуального статусу поза своїм волевиявленням на підставі постанови слідчого від 27.10.2023. Вказав, згідно положень ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов?язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам?ятка про процесуальні права та обов?язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв?язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Так, захисник вважає, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Стороною захисту при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження встановлено відсутність заяви ОСОБА_6 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення та/або заяви про залучення останнього до провадження як потерпілого.

Таким чином, у сторони захисту наявні обґрунтовані сумніви щодо законності зазначення ОСОБА_6 в статусі потерпілого у обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000809 від 19.12.2022. Адже фактично він є свідком, який не може користуватися процесуальними правами потерпілого. Таким чином, обвинувальний акт не відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечувала проти повернення обвинувального акта та зазначила, що постановою страшого слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківськійобласті капітаном поліції ОСОБА_7 від 27.10.2023 року ОСОБА_6 визнано потерпілим у кримінальному провадженні. Оскільки за результатами досудового розслідування встановлено, що внаслідок порушення ПДР - ОСОБА_6 було завдано шкоду у вигляді тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, цього факту достатно, щоб вважати його потерпілим від кримінального правопорушення. Відмова ОСОБА_6 від статусу потерпілого у кримінальному провадженні, що призводить до обмеження його прав, передбачених ст. 56 КК, є наслідком його особистого волевиявлення і реалізації прав передбачених законом, проте це не тягне автоматично за собою матеріальну відсутність особи, що потерпіла від злочину у кримінально-правовому аспекті.

Суд, заслухавши учасників процесу, ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Вимогами п.3 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Так, згідно з вимогами ст. 314 КПК України суд вправі у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно вимог п. п. 3, 5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є, в тому числі, завданням підготовчого судового засідання, правова оцінка відповідності викладених в обвинувальному акті встановлених обставин вчинення злочину повинна бути дана тільки відносно загальних критеріїв відповідності ознакам статей (частин статей) Кримінального кодексу України кримінальна відповідальність за якими, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 7 ст. 55 КПК України визначено, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Згідно з постановою страшого слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківськійобласті капітаном поліції ОСОБА_7 від 27.10.2023 року ОСОБА_6 визнано потерпілим у кримінальному провадженні.

В тексті постанови зазначено: «Відмова ОСОБА_6 від статусу потерпілого у кримінальному провадженні, що призводить до обмеження його прав, передбачених ст. 56 КК, є наслідком його особистого волевиявлення і реалізації прав передбачених законом, проте це не тягне автоматично за собою матеріальну відсутність особи, що потерпіла від злочину у кримінально-правовому аспекті».

Таким чином, можна зробити висновок, що ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування відмовився від визнання його потерпілим.

Крім того, захисником зазначено, та не заперечувалось прокурором, що ОСОБА_6 не звертався до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, як і не заявляв про залучення його до провадження як потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування кримінального провадження відмовився від визнання його потерпілим, із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення не звертався, заяву про залучення його до провадження як потерпілого не подавав, та на підставі ч. 7 ст. 55 КПК України, слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.

Враховуючи відсутність згоди ОСОБА_6 на визнання його потерпілим, останній в разі необхідності може бути залучений до кримінального провадження як свідок.

Крім того, позиція Верховного Суду щодо поняття «потерпілий», викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 439/397/17:

пункт 17. Поняття «потерпілий» є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі.

пункт 22. Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

пункт 23. У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

В Ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 234/16822/18 передбачено:

«…кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості залучення до провадження постраждалу особу та набуття нею статусу потерпілого, якщо вона цього не бажає, у такому разі її можна залучити до провадження лише як свідка...».

Враховуючи вищевикладене, слідчий, прокурор або суд позбавлені можливості самостійно визнавати особу потерпілою без заявлення нею заяви про вчинення кримінального правопорушення, заяви про визнання потерпілою особо або письмової згоди про залучення її в якості потерпілої особи.

Вищезазначені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні направляється до суду, свідчить про те, що органом досудового розслідування не в повній мірі визначено коло обставин, що підлягають дослідженню та перевірці їх доказами під час судового розгляду та впливають на визначення правової кваліфікації даного кримінального правопорушення, що перешкоджає призначенню судового розгляду, під час якого передбачено оголошення обвинувального акту та роз`яснення суті обвинувачення, яке в такому формулюванні не може бути зрозумілим обвинуваченій особі, що тягне за собою порушення права на захист, оскільки обвинувальний акт є необхідним для підготовки до захисту. Наведене також позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду щодо обвинуваченого з огляду на положення ч.1 ст.337 КПК України.

Таким чином, дослідивши повно, всебічно та об`єктивно матеріали кримінального провадження та клопотання захисника, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні в порушення ч.2 ст.291 КПК України не містить чіткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення, які відповідали б вимогам п.13 ч.1 ст.3, ст.110 КПК України, а тому він підлягає поверненню прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 91, 109, 110, 291, 293, 314, 315, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника про повернення обвинувального акту задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 00000809 від 19.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України - повернути прокурору.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя- ОСОБА_1