Справа № 521/9621/24
Номер провадження:1-кс/521/1822/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000263 від 16.06.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся дізнавач з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що 16.06.2024 до чергової частини відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102, про те що, співробітниками УКР ГУНП в Одеській області спільно з СКП відділення поліції № 3 ОРУП № 1 за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, біля буд. 3 зупинили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка при собі зберігає зіп- пакетики з кристалічною речовиною білого кольору, схожу на наркотичну.

Дані щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.06.2024 за № 0000263 за ознаками проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно рапорту ст. о/у УКР ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 , 16.06.2024, під час проведення оперативно-розшукових заходів, спільно з працівниками відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, біля будинку № 3, зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила що зберігає при собі наркотичну речовину.

В подальшому, ОСОБА_4 повідомила, що за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 вона зберігає полімерну колбу з речовиною наркотичного походження.

У зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним із врятуванням майна та безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 .

Відповідно наявних документів, власником кв. АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 , яка станом на момент проведення слідчих дій надала письмовий дозвіл на проведення працівниками поліції слідчої дії у вказаній житловій квартирі.

Під час проведення невідкладного обшуку, з дотриманням вимог, передбачених ч. 5 ст. 236 КПК України, існували достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 за місцем мешкання може переховувати та зберігати предмети, речі або документи, які мають значення для кримінального провадження, тому в останнього в порядку ст. ст. 223, 236 КПК України, проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено одну полімерну пляшку в середині із невідомою рідиною синього кольору, яку в подальшому упаковано до сейф-пакету WAR 0042958.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Завданням арешту вилученого майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та інше.

Відповідно 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу».

Враховуючи, що одна полімерна пляшка в середині із невідомою рідиною синього кольору, яку в подальшому упаковано до сейф-пакету WAR 0042958 є предметом кримінального правопорушення, існування реальної можливості його втрати, з метою збереження речових доказів, вбачається необхідність накладення арешту на майно.

Встановлено також, що майно, на яке планується накладення арешту, перебувало у користуванні (володінні, розпорядженні) у ОСОБА_4 .

Для встановлення істини з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин по кримінальному провадженню в ході досудового розслідування виникла необхідність в проведені слідчих дій, у тому числі проведенні ряду експертиз без результатів яких неможливо встановити істину по справі.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті однієї полімерної пляшки в середині із невідомою рідиною синього кольору, яку в подальшому упаковано до сейф-пакету WAR 0042958, яка мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, являється предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України - підставою тимчасово вилученого майна є: п.1. підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; п.3. є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; п.4. одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона розпоряджатися та використовувати майно, на яке накладено арешт може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей якщо є достатні підстави вважити, що вони зберегли на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, у даному випадку, враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що означені в клопотанні предмети підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна, та з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000263 від 16.06.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - задовольнити.

Накласти арешт з метою заборони користування, розпорядження та відчуження на одну полімерну пляшку в середині із невідомою рідиною синього кольору, яку виявлено та вилучено 16.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , упаковану до сейф-пакету WAR 0042958.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1