Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/188/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в режимі відеоконференцзв`язку матеріали кримінального провадження № 0000738 від 12 березня 2023 року за апеляційною скаргою заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 на вирок Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04 грудня 2023 року.

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульяновка Ульяновського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, проходячого військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця відділення «охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», неодруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не одноразово судимого останній раз:

- 17.11.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років;

визнано винуватим та призначено покарання за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді арешту строком на 6 місяців.

Відповідно до ч.2 ст.60 КК України арешт відбувати на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винним в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця відділення «корони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», встановленого відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року та продовженого по 18 серпня 2023 року, у період часу з 10.03.2023 по 11.03.2023, точної дати та часу у ході судового розгляду встановити не вдалося, ОСОБА_9 , перебував у приміщенні кімнати АДРЕСА_3 , де в цей момент у нього виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні вищевказаної кімнати, переконавшись, що його злочинні дії ніхто не будуть поміченими, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно викрав майно, належне ОСОБА_7 , а саме: акумуляторний шуруповерт Vorskla ПМЗ 18 1Н, вартість якого становить 425 гривень 07 копійок, відбійний молоток Tekhmann TDH- 1722 МАХ, вартість якого становить 3429 гривень 78 копійок мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 8Т 4/64 GB Gray (M1908C3XG), вартість якого становить 4102 гривні 00 копійок.

У подальшому, ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 7956 гривень 85 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та юридичної кваліфікації дії обвинуваченого, просив вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 05 років. В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не враховано, що суд у своєму рішенні не надав оцінки тим обставинам, що ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем та проходячи службу за призовом під час мобілізації в умовах введеного в державі воєнного стану, наявності прямої загрози національній безпеці держави, коли від військовослужбовців особливо вимагається бути високодисциплінованими та мати високу моральну та патріотичну свідомість, останній всупереч викладеному, будучи раніше неодноразово судимим за кримінальні правопорушення проти власності, повторно вчиняє крадіжку в умовах воєнного стану. Крім, того судом при призначенні покарання ОСОБА_9 не було враховано обставину, яка обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, а саме вчинення злочину особою повторно, а також те, що часткове відшкодування збитку відбулось в ході проведення досудового розслідування шляхом передання слідчим мобільного телефону потерпілому на відповідальне зберігання, як власнику майна, проте обвинуваченим як в ході досудового розслідування та судового розгляду будь-яких активних дій спрямованих на відшкодування завданого збитку, або усунення заподіяної шкоди не вчинялось. Також вказує, що щире каяття ОСОБА_9 носить лише формальний характер, та жодним чином не відображає ставлення обвинуваченого до скоєного.

Заслухавши доповідача, прокурора який підтримав подану апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_7 , який стосовно апеляційної скарги прокурора вказав на розсуд суду, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши судове слідство в частині дослідження характеризуючих даних на обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, з таких підстав.

Відповідно до ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_9 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає. Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю доведена матеріалами кримінального провадження.

Оскільки, учасниками процесу обставини вчинення кримінального правопорушення та юридична кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 не оспорюються, колегія суддів не входить в обговорення вини та кваліфікації дій обвинуваченого і вважає, що його дії правильно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який неодружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця відділення «охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», за місцем проживання характеризується позитивно, осудний, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, раніше судимий. Відомості про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності прокурором суду не надано, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю злочину та повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Проте, на переконання колегії суддів, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить переконливого висновку, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.65 КК України, щодо ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, обставини вчинення кримінальних правопорушень та пост кримінальну протиправну поведінку обвинуваченого, а отже, судом залишено поза увагою вимоги п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_9 можливо призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді арешту строком на 6 місяців та відповідно до ч.2 ст.60 КК України арешт відбувати на гауптвахті, а тому, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням кримінального закону із ухваленням в цій частині нового вироку.

Призначаючи покарання обвинуваченому колегія суддів, у відповідності до ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відносяться до категорії тяжких, обставини вчинення кримінального правопорушення, розмір шкоди, позицію потерпілого, дані що характеризують особу обвинуваченого, умови життя, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, пост кримінальну поведінку, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, судимість не погашена, неодружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця відділення «охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», відповідно до службової характеристики з місця проходження військової служби характеризується негативно та займаній посаді не відповідає, осудний, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Відшкодував шкоду потерпілому лише під час апеляційного розгляду. Та під час апеляційного розгляду надав консультативний висновок лікаря, яким рекомендована повторна консультація направляючого лікаря.

Згідно досудової доповіді ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий. При цьому згідно витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства також оцінюється як високий.

Обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, відшкодування завданої злочином шкоди та активне сприяння у розкритті злочину. Обставини, які обтяжують покарання не встановлено.

Враховує, що ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем та проходячи службу за призовом під час мобілізації в умовах введеного в державі воєнного стану, наявності прямої загрози національній безпеці держави, коли від військовослужбовців особливо вимагається бути високодисциплінованими та мати високу моральну та патріотичну свідомість, останній всупереч викладеному, будучи раніше неодноразово судимим за кримінальні правопорушення проти власності, повторно вчиняє крадіжку в умовах воєнного стану.

Та доходить переконливого висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, у мінімальному розмірі санкції інкримінованої йому статі кримінального закону, без застосування ст.ст. 69, 75 КК України, яке буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст.50 КК України.

На переконання колегії суддів підстави для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України призначення покарання більш м`якого покарання, ніж передбачено законом та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком відсутні.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання, з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 413, 414, 420, 615 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним та призначити покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4