Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

23 лютого 2024 року

м. Шаргород

Справа № 152/175/24

провадження № 1-кп/152/46/24

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 24.01.2024 у кримінальному провадженні № 0000481 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, працюючого оглядачем ремонтних вагонів АТ «Укрзалізниця», не є особою з інвалідністю, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

09 грудня 2023 року інспектором СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 та інспектором СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, відповідно до затвердженого начальником Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області полковником поліції ОСОБА_8 , графіку чергування особового складу СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області з 05.12.2023 по 11.12.2023, на службовому автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Bora», державний номерний знак « НОМЕР_1 », відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснювали патрулювання території обслуговування Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, а саме населеного пункту с. Рахни Лісові Тульчинського району Вінницької області.

В ході виконання завдання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 о 21 годині 50 хв. по вул. Привокзальна в с. Рахни - Лісові Тульчинського району Вінницької області, на підставі п.2 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено автомобіль «ВАЗ 210990», з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який мав наявні ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_3 відмовився пройти освідування на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер» та в медичному закладі, у зв`язку із чим допустив порушення частини 1 статті 130 КУпАП, а саме: «керування транспортними засобами з явними ознаками алкогольного сп`яніння». Відносно ОСОБА_3 складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 122, ч.2 ст.126 КУпАП.

Далі ОСОБА_3 , розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, 09.12.2023 о 22 годині 37 хвилин запропонував інспекторам СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_6 та старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 300 доларів США за прийняття незаконного рішення про непритягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а після відмови працівників поліції, ОСОБА_3 не відмовляючись від свого наміру, ще чотири рази пропонував неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 300 доларів США.

10.12.2023 відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 214 КПК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000481 та цього ж дня розпочато досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення.

За результатами проведення досудового розслідування 17.01.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Під час досудового розслідування, на підставі положень ст.ст. 468-470, 472 КПК України, 24 січня 2024 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора було укладено угоду про визнання винуватості, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

З вказаної угоди від 24.01.2024 вбачається, що підозрюваний ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000481 повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 369 КК України. ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, зокрема, пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Сторони угоди узгодили призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 грн.

В угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені і зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Ухвалою суду від 05.02.2024, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні, розуміючинадані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості; характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди судом, наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушенн, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості. Зазначив, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому підозрюваним ОСОБА_3 вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зауважив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

На виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що ОСОБА_3 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 та висновок прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів … Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років або позбавленням волі на той самий строк, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Зміст угоди про визнання винуватості від 24.01.2024, укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_9 відповідає вимогам, встановленим у ст. 472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.

Зокрема, у вказаній угоді зазначені її сторони, формулювання підозри та її правова кваліфікація з зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали провадження №0000481, які судом вивчені на предмет наявності скарг підозрюваного під час досудового розслідування.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, що і обвинувачений, і прокурор розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості від 24 січня 2024 року, її сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 369 КК України, визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що ОСОБА_3 09.12.2023 о 22 годині 37 хвилини запропонував інспекторам СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_6 та старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 300 доларів США за прийняття незаконного рішення про не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та наданні такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, що укладена угода між ним та прокурором відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст.ст. 50, 65 - 67 КК України.

Взяті підозрюваним ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладена між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора угода про визнання винуватості підлягає затвердженню в підготовчому судовому засіданні на підставі п.1 ч.3 ст.314 та ч.1 ст.475 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст. 373-376, 468-470, 472-474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 24 січня 2024 року про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2023 за №0000481, за участі захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 січня 2024 року покарання за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених ст.394 КПК України, а саме: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1