Справа № 522/7788/20
Провадження № 1-кп/522/416/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001557 від 17.04.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 11.01.2020 по 22.01.2020 ОСОБА_8 , яка за зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, засуджена вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2023 року, та ОСОБА_4 проживали у квартирі АДРЕСА_2 , яку винаймали у громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15.01.2020 у ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, при цьому вони, переслідуючи корисливий мотив, визначили предметом свого злочинного посягання телевізор марки «Bravis» моделі Led 19R68 чорного кольору вартістю 2500 грн., та ТВ тюнер «Mag», модель 250, вартістю 500 гривень, які знаходились у вищевказаній квартирі та належали ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , будучи впевненими, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії носять таємний характер, скориставшись відсутністю в квартирі власника ОСОБА_7 , таємно викрали вищевказаний телевізор марки «Bravis» моделі Led 19R68 чорного кольору вартістю 2500 грн., та ТВ тюнер «Mag», модель 250, вартістю 500 гривень.

Виконавши всі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 залишили місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном, яке в подальшому, а саме 15.01.2020 о 17:28 год. здали у відділення ломбарду ПТ «ДОНКРЕДИТ», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 56.

Зазначеним кримінальним правопорушенням завдано матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на загальну суму 3000 гривень, який відшкодовано під час судового розгляду справи.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним злочину, зокрема, що він в період часу з 11.01.2020 по 22.01.2020 року разом з ОСОБА_8 проживав у квартирі АДРЕСА_2 , яку вони винаймали у громадянки ОСОБА_7 , 15.01.2020 вони вирішили викрасти з зазначеної квартири телевізор марки «Bravis» та ТВ - тюнер «Mag». Викравши зазначене майно, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 покинули місце скоєння злочину та здали його до ломбарду.

Обвинувачений просив суд, враховуючи його щире каяття, суворо його не карати.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, зазначила, що матеріальна шкода їй повністю відшкодована, матеріальні претензії до обвинуваченого - відсутні.

Під час судового засідання встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду.

З урахуванням думки прокурора, потерпілої та обвинуваченого, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Беручи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані стороною обвинувачення, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченими ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд, при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, та повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Суд бере до уваги визнання ОСОБА_4 провини, що виразилося у щирому осуді своєї поведінки, добровільних показах щодо вчиненого кримінального правопорушення та відшкодуванні потерпілій матеріальної шкоди, що пом`якшує міру покарання. Обтяжуючих обставин не встановлено.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_4 є громадянином України, має постійне місце проживання, неодружений, не працює, у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку обвинувачений не значиться.

Крім того, суд враховує зміст обвинувачення, яке складається з одного епізоду та те, що обвинувачений є раніше не судимою особою.

У вчиненому злочині обвинувачений щиро покаявся, матеріальний збиток потерпілій відшкодував.

Питання звільнення від відбування покарання з випробуванням врегульоване статтею 75 КК України, відповідно до якої, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Застосування інституту звільнення від відбування покарання, яке, як зазначено, має бути індивідуальним щодо кожної особи, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання, сприятиме виправленню обвинувачених без ізоляції від суспільства та попередженню скоєння ними нових злочинів.

Згадані пом`якшуючі обставини, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність обставин, що обтяжують покарання, в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дають суду підстави для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, суд вбачає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік.

У той же час, відповідно до вимог ст. 76 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого, для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, суд вбачає за необхідне запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.

Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 13 березня 2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1