Єдиний унікальний номер: 379/494/24
Провадження № 1-кп/379/55/24
УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2024 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження № 0001217, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянини України, уродженця с. Чеховка, Федоровського району, Кустанайської області, Республіки Казахстан, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, працюючого охоронцем у Таращанському технічному та економіко-правовому фаховому коледжі, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 31 березня 2024 року близько 08 год. 30 хв. він, керуючи технічно-справним автомобілем марки «FORD TRANSIT CONNECT» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Б.Хмельницького зі сторони вул. Білоцерківська в напрямку до вул. Софіївська, де на не регульованому перехресті з вул. Паркова, що в м. Тараща, Білоцерківського району, Київської області, виконуючи розворот ліворуч, порушив вимоги:

- п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 10.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 10.4 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку»;

- п. 16.2 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку», проявив неуважність та безпечність, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, під час виконання розвороту ліворуч не зайняв відповідно крайнє ліве положення на проїзній частині та не надав переваги в русі велосипедисту, який рухався в попутному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з велосипедом марки «AZIMUT» під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по вул. Б.Хмельницького в напрямку до вул. Софіївська та мала перевагу в русі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедистка ОСОБА_9 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого фрагментарного перелому правої ключиці, який відноситься до середньої тяжкості, що потягло за собою тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_8 порушень вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1, 10.4, 16.2 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Вказані дії ОСОБА_8 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою та повним відшкодуванням заподіяної шкоди.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_8 вперше вчинив кримінальне правопорушення (нетяжкий неумисний злочин), передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, після вчинення кримінального правопорушення він добровільно та повністю відшкодував потерпілій завдані збитки, а тому відповідно до ст. 46 КК України він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Обвинувачений підтримав заявлене його захисником клопотання про закриття кримінального провадження, зазначив, що він дійсно повністю відшкодував потерпілій завдану шкоду і вона не має до нього претензій матеріального та морального характеру, вони примирились. Повідомив, що йому зрозумілі правові наслідки закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав. Надав суду заяву, в якій вказав на повне визнання своєї вини, щире каяття, повне відшкодування потерпілій ОСОБА_9 завданої шкоди, просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні також заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Зазначила, що вона не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, вони повністю примирились, їй зрозумілі правові наслідки закриття кримінального провадження із зазначених підстав. Надала суду заяву, в якій просить закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у зв`язку з їхнім примиренням на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор висловилася про наявність усіх правових підстав і можливість звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт, клопотання захисника з доданими документами, заяви обвинуваченого і потерпілої, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою ст. 284 цього кодексу.

Згідно зі ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст. 44, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а тому діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, є нетяжким злочином, за формою вини необережним,і не належить до корупційних кримінальних правопорушень або порушень правил безпеки дорожнього руху чи експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин.

Дотримуючись сталості та єдності судової практики, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим є вчинення нею вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, примирення з потерпілим та відшкодування завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

На переконання суду, примирення з потерпілою полягає у повному відшкодуванні завданих збитків та активних діях потерпілої, яка у даному випадку подала заяву про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд установив, що ОСОБА_8 добровільно в повному обсязі відшкодував потерпілій ОСОБА_9 завдану ним шкоду шляхом виплати їй коштів у розмірі 23000,00 грн.. Потерпіла не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення вперше, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до необережних нетяжких злочинів і не є корупційним кримінальним правопорушенням або порушенням правил безпеки дорожнього руху чи експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, примирився з потерпілою, добровільно відшкодував заподіяну шкоду.

Суд упевнився, що примирення з боку потерпілої стало результатом її добровільного волевиявлення.

Отже, судом установлена наявність усіх підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття даного кримінального провадження.

Процесуальні витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ст. 124 КПК України.

Питання скасування арешту майна слід вирішити згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 46, ч.1 ст. 286 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 284-286, 288, 314, 392-395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта у загальному розмірі 7 572 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 80 копійок, а саме:

- 3 029,12 грн витрати на проведення інженерно-технічної експертизи від 15.04.2024 № СЕ-19/111-24/21618-ІТ;

- 4 543,68 грн витрати на проведення інженерно-технічної експертизи від 17.04.2024 № СЕ-19/111-24/21607-ІТ.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2024 року /справа ЄУН 357/4975/24 провадження № 1-кс/357/964/24/ на автомобіль марки «FORD TRANSIT CONNECT», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 .

Речовий доказ - автомобіль марки «FORD TRANSIT CONNECT», державний номерний знак НОМЕР_2 , належний згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 від 03.04.2019 ОСОБА_8 , що переданий під розписку від 09.04.2024 на зберігання обвинуваченому ОСОБА_8 , - після набрання вироком суду законної сили залишити у власності ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали не пізніше наступного для після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Повний текст ухвали складено та проголошено 29.05.2024 негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_10