Провадження №11-кп/801/422/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000374, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2022 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше судимого:

- 05.02.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 128, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 30.05.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі;

- 08.07.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнений 03.03.2022 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з дня затримання на виконання вироку.

Вирішено питання процесуальних витрат та долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_8 , будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05:30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, востаннє Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено з 05:30 год. 25.05.2022 строком на 90 діб, 18.08.2022 близько 12:00 год. перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора» у якому свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Вигідна покупка», що за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 49 помітив на торгівельних полицях наступні товари, а саме: бездротові навушники марки «Wireless Pro 18» та бездротові навушники марки «HAVIT TW 935», після чого у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на таємне викрадення вказаних товарів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до торгівельних полиць, звідки взяв бездротові навушники торгової марки «HAVIT TW 935», вартість яких відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 5629/5630/22-21 від 25.08.2022 становить 474 грн., та бездротові навушники торгової марки «Wireless Pro 18», вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 5629/5630/22-21 від 25.08.2022 становить 395 грн.

У подальшому, ОСОБА_8 заховавши бездротові навушники ТМ «HAVIT TW 935» в ліву кишеню штанів, в які був одягнений та бездротові навушники ТМ «Wireless Pro 18» - під свій одяг, не розрахувавшись за вказані товари, пройшов повз касові зони магазину, залишив місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 завдав ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на загальну суму 869 грн.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2024 року. Просить пом`якшити покарання обвинуваченому ОСОБА_8 та застосувати до нього ст. 69 КК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст. 65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, і призначив обвинуваченому занадто суворе покарання, оскільки вину він визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, вартість викраденого майна становить 869 гривень. Вважає що за наведених обставин, що пом`якшують покарання, у суду були підстави для призначення покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією частини статті.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити в повному об`ємі. Окрім того додав, що судом не було враховано, що на момент вчинення злочину в місті Вінниці не відбувались військові дії, повітряні тривоги не оголошувались.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, рекомендоване повідомлення повернулось без вручення через відсутність адресата за місцем проживання. З`ясувавши думку учасників процесу (захисника та прокурора), за відсутності заперечень останніх суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника про пом`якшення покарання у відсутності обвинуваченого.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Наведені в апеляційній скарзі захисника порушення судом закону України в частині призначеного покарання ОСОБА_8 , через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують i обтяжують покарання.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та iндивiдуалiзацiї покарання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також необхідно зазначити, що Верховним Судом 01.02.18 у справі №634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Як убачається з вироку, при призначенні покарання суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, також враховано обставини що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, розкаяння у вчиненому, Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не встановлено.

Перераховані дані про особу винного у сукупності з обставинами вчинення злочину, його тяжкістю та наслідками дали суду підстави для призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі і таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання винного.

Посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про те, що призначене йому покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, у зв`язку з цим просить застосувати до нього ст. 69 КК України, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

За положеннями ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення може призначити основне покарання, з-поміж іншого нижче він найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті.

У постанові від 03.02.2021 (справа № 629/2739/18) Верховний Суд звернув увагу на те, що частина перша статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин першої та/або другої статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

Верховний Суд роз`яснив, що при визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі за аналогічні злочини, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану, (корисливий злочин вчинив через 5 місяців після звільнення з місць позбавлення волі), не працюючий тобто не має постійного джерела доходу, не одружений тому призначене судом покарання повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.

Стосовно висловлених захисником доводів під час апеляційного розгляду про неврахування судом того факту, що на момент вчинення злочину в місті Вінниці не відбувались військові дії, повітряні тривоги не оголошувались, суд зазначає, що за висновком про застосування норми матеріального права, яке міститься у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального Суду Верховного Суду від 15.01.2024 у справі № 722/594/22 за ч. 4 ст. 185 КК України кримінальна відповідальність передбачена за вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного або надзвичайного стану на території, на якій він введений, тобто на усій території України.

Таким чином, порушення вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування чи зміну судового рішення, під час апеляційного перегляду не встановлені, через що вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000374, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2022 по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді: