03.04.2024
Справа №469/283/22
1-кп/469/111/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року смт.Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора : - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 01.06.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Єрки Катеринопільського району Черкаської області, громадянки України, маючої повну загальну середню освіту, працездатної, неодруженої, працюючої комендантом гуртожитку ДП «Агро Коблеве», раніше не судимої, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом доведено, що ОСОБА_4 31.05.2022 року, приблизно о 13.30 годині, більш точного часу не встановлено, перебувала в холлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у візку магазину побачила шкіряний гаманець червоного кольору, належний потерпілій ОСОБА_6 , та у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 31.05.2022 року приблизно о 13.35 годині, більш точного не встановлено, перебуваючи в холлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, достовірно знаючи, що за її діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_6 , яка вийшла з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з візка магазину взяла в руки шкіряний гаманець червоного кольору, в якому перебували грошові кошти в сумі 1934 гривні, належні потерпілій ОСОБА_6 і поклала у свій візок, пройшовши у подальшому до торгівельної зали магазину «АТБ МАРКЕТ».

Продовжуючи реалізовувати свій корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, перебуваючи в торгівельній залі магазину «АТБ МАРКЕТ», ОСОБА_4 , таємно, умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, дістала рукою зі шкіряного гаманця червоного кольору ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1934 гривні, які поклала до свого одягу.

Заволодівши грошовими коштами в сумі 1934 гривні, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1934 гривні.

Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як крадіжка, вчинена в умовах воєнного о стану.

Кримінальне правопорушення є закінченим, вчиненим з прямим умислом і з корисливим мотивом.

Крім того, ОСОБА_4 31.05.2022 року, приблизно о 13.30 годині, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебувала в холі магазину «АТБ-МАРКЕТ», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у візку магазину побачила шкіряний гаманець червоного кольору, належний потерпілій ОСОБА_6 , в якому перебувала банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , та у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення офіційних документів.

Реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на викрадення банківської картки, належної ОСОБА_6 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п.1.4, 1.14. 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити АТ КБ «Приватбанк» і містить інформацію, яка засвідчує (підтверджує) факти, котрі мають юридичне значення та на якій зберігаються грошові кошти, ОСОБА_4 31.05.2022 року приблизно о 13.35 годині, більш точного часу у ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи в холі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, достовірно знаючи, що за її діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_6 , яка вийшла з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з візка магазину взяла в руки шкіряний гаманець червоного кольору, в якому перебувала банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належна потерпілій ОСОБА_6 і поклала у свій візок, пройшовши у подальшому до торгівельної зали магазину «АТБ-МАРКЕТ».

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету подальшого зняття грошових коштів за допомогою даної банківської картки з рахунку потерпілої та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи в торгівельній залі магазину «АТБ-МАРКЕТ», ОСОБА_4 таємно, шляхом вільного доступу, дістала рукою зі шкіряного гаманця червоного кольору ОСОБА_6 банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанку» номер № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , яка являлася електронним платіжним документом та засобом доступу до банківського рахунку, відкритого на ім`я останньої, є офіційним документом майнового характеру, що надає право особі на одержання, зберігання та використання інформації про розрахункові кошти та інші грошові надходження на рахунок і забезпечує доступ до банківського рахунку, з метою отримання грошових коштів, яку поклала до свого одягу.

Після цього ОСОБА_4 покинула місце події та розпорядилася вищевказаним офіційним документом на свій власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Кримінальне правопорушення є закінченим, вчиненим з прямим умислом і з корисливим мотивом.

Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами.

Так, допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнала повністю, підтвердила вчинення нею зазначених кримінальних правопорушень при викладених вище обставинах та підтвердила суду, що вона під час дії воєнного стану 31.05.2022 року, приблизно о 13.30 годині, перебуваючи в холі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , викрала грошові кошти в сумі 1934 гривні та банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 з гаманця, належні потерпілій ОСОБА_6 .

Всі обставини інкримінованих її кримінальних правопорушень, обвинувачена визнає. У скоєному щиро розкаюється.

Оскільки обвинувачена свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю, а також всі фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, за згоди всіх учасників судового провадження із запропонованим судом обсягом дослідження доказів, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового провадження обставин, які ніким не оспорюються, та переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши процесуальні наслідки такого порядку дослідження доказів, встановлені ч.3 ст.349 КПК України, а саме, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, судвизнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим, у відповідності з положеннями ч.3. ст.349 КПК України суд ухвалив, обсяг доказів, що підлягають дослідженню в судовому засіданні, обмежити допитом обвинуваченої, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої, а також дослідженням документів, що містять дані, необхідні для прийняття судом рішень щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Проаналізувавши показання обвинуваченої, які узгоджуються з обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, доведеною у судовому засіданні стороною обвинувачення.

Призначаючи обвинуваченій покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів, суд у відповідності з положеннями ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та особу обвинуваченої, а саме, що обвинувачена раніше не судима (а.п.81, 82), за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (а.п.4 на зв.), на ОСОБА_7 обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.п.83).

З урахуванням позиції сторін кримінального провадження, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України, щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи відповідно до положень п.1 ч.2 ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання, зважаючи на відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи висновок органу пробації, який оцінює ризик небезпеки обвинуваченої для суспільства, у тому числі для окремих осіб, як середній, а також середню ймовірність вчинення нового кримінального правопорушення (а.п.42), суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, їй має бути призначене покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції вказаної статті кримінального закону, та покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі у мінімальних межах санкції вказаної статті кримінального закону.

При призначенні покарання, суд, керуючись вимогами ст.70 КК України та роз`ясненнями викладеними в пунктах 20-22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р.№ 7 Про практику призначення судами кримінального покарання із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 р.№ 18, від 12.06.2009 р. № 81 та від 06.11.2009 р.№ 11, вважає, що обвинуваченій необхідно призначати покарання відповідно до положень ч.1, ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч.1 ст.357 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за ч.4 ст.185 КК України.

Також, враховуючи зазначені вище обставини, а саме, тяжкість кримінальних правопорушень, особу винної та інші обставини справи, зокрема, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, приймаючи до уваги позитивні дані про особу обвинуваченої (а.п.41 на зв.), висновок органу пробації, який оцінює ризик вчинення обвинуваченою нового кримінального правопорушення як середній, і вважає, що виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства (а.п. 42 на зв.), позицію прокурора, яка вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, суд дійшов до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання, і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- гаманець червоного кольору;

- банківську картку АТ «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_2 ;

- банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;

- грошові кошти в сумі 1934 гривень, передані до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: Миколаївська область, Миколаївський (Березанський) район, смт.Березанка, вул. Центральна, буд. № 43 (а.п.84-85, 86), після вступу вироку в законну силу повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці м.Первомайськ Миколаївської області, жительці АДРЕСА_3 , згідно з п.5. ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.5, п.7 ч.9 ст.100 КПК України документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні судом не вирішувалося, і клопотань про його розгляд сторонами кримінального провадження не заявлялося.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого в ході досудового розслідування не застосовувалися, і підстави для їх обрання судом відсутні.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України - покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.4 ст.185 КК України - покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч.1 ст.357 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за ч.4 ст.185 КК України, і призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнитиОСОБА_4 від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: періодично зявлятись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

На підставі ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- гаманець червоного кольору;

- банківську картку АТ «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_2 ;

- банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;

- грошові кошти в сумі 1934 гривень, передані до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: Миколаївська область, Миколаївський (Березанський) район, смт.Березанка, вул. Центральна, буд.№ 43 (а.п.84-85, 86), після вступу вироку в законну силу повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці м.Первомайськ Миколаївської області, жительці АДРЕСА_3 , згідно з п.5. ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.5 ст.100 КПК України документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя