КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

представника власника майна - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю літ. «А», загальною площею 843, 3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві приватної власності належить ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); нежитлову будівлю літ. «Л» (гаражі №19), загальною площею 128,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві приватної власності належить ПрАТ «Марс» () та земельну ділянку кадастровий номер :79:013:0112, загальною площею 0,1843 га, за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві приватної власності належить Територіальна громада міста Києва в особі КМР (), із забороною будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо вищезазначеного майна, розпоряджатись будь-яким чином, вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією прав власності, в тому числі забороною продажу на торгах (аукціонах).

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, а тому підлягає скасуванню.

Як зазначає апелянт, арештовані об`єкти нерухомого майна не належить ПрАТ "МАРС" і фактично були захоплені вказаною компанією, яка здійснює перешкоди законному володільцю у користуванні вказаним майном.

Крім того, на думку автора апеляційної скарги, арештоване майно не відповідає жодному з критеріїв, визначених ст. 98 КПК України, і не може бути визнано речовими доказами, а відповідна постанова органу досудового розслідування взагалі не містить посилань на визнання речовими доказами вищевказаних об`єктів нерухомого майна і стосується лише відповідних земельних ділянок.

Окрім цього, адвокат стверджує, що слідчим суддею, не було взято до уваги відсутність правових підстав для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, відповідно до ст.ст. 170-173 КПК України, та не досліджено питання співмірності обмеження права власності законного власника завданням кримінального провадження.

Щодо строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що оскаржуване судове рішення було постановлено без виклику та участі ОСОБА_7 або його представників, а з матеріалами судового провадження адвокат ознайомився лише 03.11.2023, відтак строк на апеляційне оскарження, в розумінні вимог ст. 395 КПК України, не пропущено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а її апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140 від 06.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 190 КК України.

21.07.2023 прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі літ. «А», загальною площею 843, 3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві приватної власності належить ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); нежитлову будівлю літ. «Л» (гаражі №19), загальною площею 128,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві приватної власності належить ПрАТ «Марс» () та земельну ділянку кадастровий номер :79:013:0112, загальною площею 0,1843 га, за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві приватної власності належить Територіальна громада міста Києва в особі КМР (), із забороною будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо вищезазначеного майна, розпоряджатись будь-яким чином, вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією прав власності, в тому числі забороною продажу на торгах (аукціонах), посилаючись на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання про арешт майна, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

На думку колегії суддів, клопотання сторони обвинувачення щодо арешту вказаного майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки зазначені в клопотанні прокурора підстава та мета, не відповідають дійсним обставинам справи.

Так, в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься жодного доказу того, що вказане в клопотанні майно відповідає, критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовим доказом у провадженні є формальною.

В постанові слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 10.01.2023 про визнання зазначеного в клопотанні прокурора майна, речовим доказам у кримінальному провадженні не міститься достатнього обґрунтування, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає вказане вище майно.

Тобто, правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України, на наявність якої посилається сторона обвинувачення у своєму клопотанні, відсутня, а тому відсутні і підстави для задоволення вказаного клопотання.

Таким чином, на підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту, необ`єктивність і формальність судового розгляду, ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурораГолосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про арешт вказаного майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю літ. «А», загальною площею 843, 3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві приватної власності належить ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); нежитлову будівлю літ. «Л» (гаражі №19), загальною площею 128,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві приватної власності належить ПрАТ «Марс» () та земельну ділянку кадастровий номер :79:013:0112, загальною площею 0,1843 га, за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві приватної власності належить Територіальна громада міста Києва в особі КМР (), із забороною будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо вищезазначеного майна, розпоряджатись будь-яким чином, вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією прав власності, в тому числі забороною продажу на торгах (аукціонах), - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурораГолосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про арешт майна, а саме: нежитлову будівлю літ. «А», загальною площею 843, 3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві приватної власності належить ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); нежитлову будівлю літ. «Л» (гаражі №19), загальною площею 128,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві приватної власності належить ПрАТ «Марс» () та земельну ділянку кадастровий номер :79:013:0112, загальною площею 0,1843 га, за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві приватної власності належить Територіальна громада міста Києва в особі КМР (), із забороною будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо вищезазначеного майна, розпоряджатись будь-яким чином, вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією прав власності, в тому числі забороною продажу на торгах (аукціонах), - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/721/2024 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 752/9631/22

Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_10

Доповідач: ОСОБА_1