Справа № 289/1454/19
Номер провадження 1-кп/289/2/24
УХВАЛА

04.07.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 14.08.2019, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У Радомишльському районному суді Житомирської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Ухвалою цього ж суду від 25 січня 2024 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та з метою доставки до Радомишльського районного суду Житомирської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_4

03 квітня 2024 року з Відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області до суду надійшов лист №28/75/218/01-2024 від 03.04.2024, в якому вказано, що виконання наведеної ухвали суду та оголошення ОСОБА_4 у міжнародний розшук будуть можливими лише в разі наявності відомостей, які містять змістовне обґрунтування того, що використання інформаційної системи Інтерполу у цьому випадку має значення для цілей міжнародного поліцейського співробітництва, відповідно до правил Інтерполу, та перекладу документів на одну з робочих мов Інтерполу.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні клопотав про повторне направлення до Відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області вказаної ухвали Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 січня 2024 року з метою її належного виконання, оскільки ця ухвала постановлена у повній відповідності до чинного КПК України, а органом поліції не наведено достатніх підстав для невиконання рішення суду.

Інші учасники судового процесу в підготовче судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце проведення даного судового засідання повідомлялися належним чином.

Заслухавши думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

До того ж, відповідно до ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 17 серпня 2020 року за №613/380/93/228/414/510/2801/5 (далі - Інструкція), на яку у своєму вищезгаданому листі посилається Відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, уповноважений підрозділ у разі одержання запитів/звернень здійснює їх попередню оцінку щодо обґрунтованості, повноти, правильності оформлення, відповідності правилам Інтерполу.

У відповідності до п. 8 розділу ІІІ Інструкції залежно від результатів попередньої оцінки одержаного запиту/звернення уповноважений підрозділ: здійснює заходи, передбачені пунктом 5 розділу II цієї Інструкції; надає відповідь правоохоронному органу України - ініціатору внесення відомостей до інформаційної системи Інтерполу безпосередньо чи через уповноважений територіальний підрозділ; запитує у правоохоронного органу України - ініціатора внесення відомостей до інформаційної системи Інтерполу, інших державних органів додаткову інформацію або документи, необхідні для виконання запиту/звернення; повністю або частково відмовляє у виконанні запит звернення у випадках, передбачених пунктом 9 цього розділу; проводить додаткові консультації з правоохоронним органом України - ініціатором внесення відомостей до інформаційної системи Інтерполу або органами Інтерполу.

Згідно п. 9 Інструкції уповноважений підрозділ та уповноважений територіальний підрозділ повністю або частково відмовляють у виконанні запиту/звернення в таких випадках: виконання запиту/звернення призведе до порушення законодавства України; порушені у запиті/зверненні питання суперечать правилам Інтерполу або не належать до компетенції Інтерполу; запит/звернення надійшли від фізичної особи; запит/звернення надійшли від установ, організацій, державних органів, інших юридичних осіб, які не відносяться до зазначених у пункті 1 розділу I цієї Інструкції правоохоронних органів; запит/звернення підготовлені з порушенням вимог цієї Інструкції; Генеральний секретаріат Інтерполу чи Комісія з контролю файлів Інтерполу ухвалив (ла) рішення про заборону використання інформаційної системи Інтерполу щодо вказаних у запиті/зверненні осіб, об`єктів, подій, обставин вчинення злочину.

Згідно ч. 2 ст. 318 КПК України, судове засідання відбувається за обов`язкової участі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Статті 281, 335 КПК встановлюють підстави та порядок оголошення розшуку підозрюваного, обвинуваченого, за змістом яких розшук оголошується постановою слідчого або прокурора, у тому числі, якщо підозрюваний перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик, а також ухвалою суду, якщо обвинувачений ухилився від суду. При цьому, згідно ст. 335 КПК, якщо розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошений ухвалою суду, то організація її виконання доручається слідчому та/або прокурору, які, у свою чергу, уповноважені здійснювати розшукові заходи, у тому числі відповідно до ст. 281 КПК.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно статті 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Частиною 5 статті 12 КК України визначено, що тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає відповідальність у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років. Тобто ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Водночас, у відповідності до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 9 КПК України закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Варто звернути увагу на те, що норми КПК України мають вищу юридичну силу за норми Інструкції.

До того ж, повертаючи без виконання ухвалу Радомишльського районного суду 25 січня 2024 року органом поліції у своєму листі не зазначено яким вимогам та якого міжнародного договору не відповідає зміст цієї ухвали.

Отже, на думку суду, посилання у цьому листі, як на підставу неможливості виконання ухвали суду від 25.01.2024 те, що інкримінований ОСОБА_4 злочин не становить суспільної небезпеки є безпідставним та є таким, що не відповідає засадам кримінального закону, зокрема принципу невідворотності покарання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне повторно направити на виконання ухвалу Радомишльського районного суду від 25.01.2024 та звернути увагу на те, що у разі повторного повернення її без виконання з формальних підстав, суд буде вимушений повідомити про такий випадок невиконання рішення суду вище керівництво Міністерства внутрішніх справ України.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 21, 281, 335 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Направити повторно до Відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області копію ухвали Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 січня 2024 року по справі №289/1454/19 з метою її належного виконання.

Судове провадження до розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 - зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1