Справа № 175/6825/23
Провадження № 175/2869/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді тримання під вартою, у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Харків, Харківської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді командира відділення розвідувально-десантного взводу, розвідувально-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

Підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 28 квітня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді тримання під вартою від прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 28 квітня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Першим слідчим відділом ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську, під процесуальним керівництвом Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні провадження №0000017 від 28 квітня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

У кримінальному провадженні з 15 квітня 2014 року підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, тривалий час переховується від органу досудового розслідування, перешкоджає проведенню слідчих дій та прийняттю процесуальних рішень у кримінальному провадженні, тому на даний час у слідчих органів виникла необхідність отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 просила справу розглянути справу без її участі.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 28 квітня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.10.2010 за № 48К, молодшого сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.10.2010 за № 208 молодший сержант ОСОБА_4 призначений на посаду командира відділення розвідувально-десантного взводу, розвідувально-десантної роти військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Положенням ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до вимог ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Положеннями статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Статтями 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовим статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Незважаючи на вищевикладене, ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставин: будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , розташованої у польовому таборі частини, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою ухилитись від військової служби та припинити виконання конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, 15 квітня 2014 року самовільно без поважних причин, за попередньою змовою групою осіб з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не з`явився до місця служби у польовий табір військової частини НОМЕР_1 , у подальшому жодних дій щодо повернення до зазначеної військової частини не вжив, чим скоїв дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відрядження з метою ухилитися від військової служби за попередньою змовою групою осіб, а саме злочин, передбачений ч. 2 ст. 408 КК України.

Дії молодшого сержанта ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 408 КК України дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відрядження з метою ухилитися від військової служби за попередньою змовою групою осіб.

12 червня 2014 року за наявності достатніх доказів складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України. Однак, за неможливості встановлення місця знаходження останнього, повідомлення про підозру в день його складання здійснити не надалось можливим.

У зв`язку з цим, 12 червня 2014 року слідчим Дніпропетровської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України ОСОБА_7 оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_4 .

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України доводиться зібраними в ході досудового розслідування доказами: показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням, передбачаючи ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою.

Приймаючи до уваги, що з 15 квітня 2014 року по теперішній час підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, тривалий час переховується від органу досудового розслідування, перешкоджає проведенню слідчих дій та прийняттю процесуальних рішень у кримінальному провадженні, то на даний час виникла необхідність отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою.

12.06.2014 року ОСОБА_4 заочно об`явлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України.

12.06.2014 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у державний розшук.

У ході розслідування кримінального провадження зібрано матеріали, що дають підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та в подальшому застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку викладеним, прокурор просить надати дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно із ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про законність та обґрунтованість клопотання слідчого.

Керуючись ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 188, 190, 194 КПК України -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді тримання під вартою, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Термін дії ухвали до 26 грудня 2024 року включно.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у наданні дозволу на затримання.

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1