Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/545/2024 Справа № 641/2130/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі прокурора ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , секретаря ОСОБА_6 , при розгляді у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувального акта в кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0000851 від 23.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому, внесені до ЄРДР за № 0000851 від 23.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт підсудний Комінтернівському районному суду м. Харкова. Його складено відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Підстав для закриття кримінального провадження за п.4-8 ч.1, ч.2 ст.284 КПК України та повернення обвинувального акта прокурору немає. Просив призначити даний обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти призначення обвинувального акта до судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт, дійшов наступного висновку.

Так, згідно з вимогами ст. 314 КПК України, суд вправі у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Вимоги, які законодавець ставить до обвинувального акту, передбачені ст. 291 КПК України, і між інших, в п. 5 вказано, що в обвинувальному акті повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , які прокурор вважає встановленими за ч.1 ст.436 КК України, в обвинувальному акті (а.с.23, абз.3, рядок 10,18,26,27,28) прокурором допущено використання нецензурної лексики, що суперечить загальним засадам кримінального процесуального законодавства України, є проявою неповаги до суду та інших учасників кримінального провадження, робить неможливим публічне оголошення обвинувального акта в судовому засіданні.

Велика Палата Верховного Суду у своїх висновках (справи № 199/6713/14-ц, № 9901/34/19, № 9901/324/19) зазначає, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, ні в заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом (ст. 129 Конституції України та ст. 50 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»).

Повага до суду і його рішень зміцнюють державність, правопорядок і законність, та ведуть до справді правової держави.

Вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, визначені ст. 291 КПК України. Крім того, загальними вимогами до мови документа є ясність викладу, точність опису, свобода від суперечностей, переконливість, лаконічність, етикет ділових паперів та мовний етикет.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 347 КПК України, обвинувальний акт в судовому засіданні оголошується прокурором.

До того ж, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься повага до людської гідності.

Також, положеннями ч. 1 ст. 11 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

При цьому, як вбачається із ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тобто на практиці в деяких випадках це може обумовити необхідність ухвалення рішень, які прямо не передбачені КПК України.

Таким чином, нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Водночас використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до їх честі та гідності з боку осіб, які такі дії вчиняють, оскільки вказані дії суперечать основним засадам (принципам) кримінального провадження, а також його завданню, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 16.01.2024 у справі № 991/7073/23.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вказані факти є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, оскільки є складеним з використанням нецензурної лексики, та є таким, що суперечить основним засадам (принципам) кримінального провадження. Використання нецензурної лексики в обвинувальному акті не дозволяє суду використовувати даний обвинувальний акт в ході судового розгляду в якості процесуального документа, робить неможливим публічне оголошення обвинувального акта в судовому засіданні, оскільки це суперечить п.4 ч. 1 ст.7 КПК України щодо забезпечення дотримання поваги до людської гідності, прав і свобод кожної людини, й, відповідно, виключається можливість постановлення судом вироку або прийняття іншого рішення на підставі даного обвинувального акту. З огляду на вищевикладене, даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для виконання вимог КПК України.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , при цьому вказав, що, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, встановлених при застосуванні до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, те, що останні можуть переховуватись від суду, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також тяжкість кримінальних правопорушень, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , вважав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні, просив змінити запобіжний захід, застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт. Крім того, посилаючись на скрутне матеріальне становище, просив зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив зменшити розмір застави, в обґрунтування зазначив, що його батьки хворіють.

При розв`язанні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , судом встановлено, що обвинуваченим ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.01.2024 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.03.2023 р. строком до 10.04.2024 року.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Крім того, згідно ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При розв`язанні клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить із того, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано, таким чином, на даний час не перестали існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час кримінального провадження і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою на 60 днів та, враховуючи вище викладене, суд не вбачає підстав для зменшення розміру застави обвинуваченим.

Так, суму розміру застави, визначеної ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.03.2024 року у сумі 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) 00 коп., з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, визначених положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України та суму розміру застави, визначеної ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.01.2024 року у сумі 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) 00 коп., з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, визначених положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає такими, що підлягають залишенню без змін.

З урахуванням вищенаведеного, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 291, 177,178,197,199, 314-315,376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000851 від 23.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 436-2 КК України повернути прокурору Слобідської окружної прокуратури м. Харкова, для виконання вимог кримінального процесуального кодексу України.

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 06.06.2024 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 06.06.2024 року включно.

Суму розміру застави, визначеної ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.03.2024 року у сумі 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) 00 коп., з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, визначених положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Суму розміру застави, визначеної ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.01.2024 року у сумі 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) 00 коп., з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, визначених положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення та набирає законної сили по закінченню строку на її оскарження.

Повний текст ухвали складений 15.04.2024 року.

Суддя- ОСОБА_1