Справа № 635/2155/24
Провадження № 1-кс/635/644/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року сел.Покотилівка Харківського району Харківської області

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 23.02.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2024 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 23.02.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в якому остання просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події від 23.02.2024, а саме:посвідчення водія серія: НОМЕР_1 , номер: НОМЕР_2 .

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначила, що до чергової частини відділу поліції №3 Харківського РУП №1 надійшло повідомлення про те, що 23.02.2024 на стаціонарному посту в смт. Безлюдівка, по вул. Зміївська, біля будинку №2, Харківського району та області, працівниками поліції, під час зупинки автомобіля марки «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_3 , було виявлено, що посвідчення водія № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 має явні ознаки підробки.

За даним фактом 23.02.2024 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування 23.02.2024 в період часу з 12 години 30 хвилин до 12 години 45 хвилини, було проведено огляд місця події за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, вул. Зміївська, біля будинку №2, під час якого було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 . Під час огляду був присутній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який мав вищевказане посвідчення водія при собі та надав його при перевірці документів співробітниками поліції.

ОСОБА_4 , якого було опитано, пояснив, що отримав дане посвідчення водія в 2004 році в сервісному центрі МВС у м. Чугуїв, та посвідчення водія не містить ознак підробки.

Постановою дізнавача, вказане вилучене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Вилучені речі можуть в подальшому мати доказове значення за кримінальним провадженням, що сприятиме розкриттю вказаного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також для встановлення істини під час досудового розслідування. Вищевказане посвідчення буде передано до Харківського НДЕКЦ МВС України для проведення судової експертизи документів, після чого буде прийнято рішення стосовно його зберігання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні (ст. 2 КПК України), досягнення дієвості кримінального провадження, недопущення знищення, пошкодження та зміни вищевказаного об`єкту, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказаний об`єкт, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 .

Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, яке підтримує та просить задовольнити.

Особа, у якої тимчасово вилучили вказане посвідчення водія, тобто фактичний володілець, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду телефонограму про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтоване, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Тимчасово вилучене відповідно до протоколу огляду місця події 23.02.2024 на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме: посвідчення водія серії: НОМЕР_1 , номер: НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , визнано речовим доказом, має важливе доказове значення під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 23.02.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, зберегло на собі його сліди та може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

При цьому арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження вищевказаного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, тому вважає, що клопотання необхідно задовольнити та накласти арешт на зазначене в клопотанні прокурора майно, шляхом позбавлення права на користування, розпорядження та відчуження, оскільки на думку суду, саме такий спосіб застосування арешту відповідатиме критеріям розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження.

Клопотання про накладення арешту на майно подано з дотриманням строків ч. 5 ст. 171 КПК України.

В той час слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, володілець майна може звернутись з відповідним клопотанням про скасування арешту майна до слідчого судді під час досудового розслідування або до суду під час судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,131-132,170-173КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арештна тимчасово вилучене 23.02.2024 під час огляду місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , майно шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, а саме: посвідчення водія серії: НОМЕР_1 , номер: НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1