Справа № 203/735/24
Провадження № 1-кс/0203/1329/2024
УХВАЛА

15 квітня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні №0000033 від 07.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась слідча СВ ВП №12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 із клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні №0000033 від 07.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому просить суд:

- надати дозвіл слідчому СВ ВП №12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 на примусове відібрання біологічних зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначила, що у ході досудового розслідування виникла необхідність у призначенні та проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи. Прокурор виніс постанову від 23.02.2024 року про відбирання біологічних зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_4 . Однак, після ознайомлення з постановою прокурора 20.03.2024 року підозрюваний відмовився надавати біологічні зразки букального епітелію для проведення експертизи, про що надав письмову заяву. Слідча зазначила, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування необхідно отримати біологічні зразки у підозрюваного примусово, оскільки вони необхідні для проведення молекулярно-генетичної експертизи, без отримання яких цю експертизу провести неможливо, що завдасть істотної шкоди кримінальному провадженню та унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідча звернулась до суду із клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.04.2024 року, судову справу №203/735/24, провадження №1-кс/0203/1329/2024, було розподілено головуючому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду - 10.04.2024 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначено на 15.04.2024 року.

Клопотання в силу вимог ч. 2 ст. 163, ст. 245 КПК України розглянуто судом без виклику підозрюваного.

У судове засідання слідча не з`явилася, проте до початку судового засідання подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Слідчий суддя на підставі частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України розглянув клопотання слідчого за його відсутності та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши подані матеріали клопотання в їх сукупності, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП №12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000033 від 07.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08.02.2024 року ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000033 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою прокурора від 23.02.2024 року було постановлено відібрати біологічні зразки, а саме зразки букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою було ознайомлено підозрюваного - 20.03.2024 року.

Відповідно до заяви підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 20.03.2024 року він відмовляється надавати будь-які біологічні зразки з власних переконань.

Проте в матеріалах справи відсутні протокол відібрання зразків для експертизи, а саме зразків букального епітелію, в якому б було зафіксовано, що підозрюваний відмовився надавати такі зразки, та постанова слідчого чи прокурора про призначення молекулярно-генетичної експертизи, для проведення якої слідча просить суд примусово відібрати біологічні зразки.

Суд зазначає, що ч. 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 КПК України.

У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 КПК України, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 241 КПК України, дізнавач, слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на його тілі, одязі, в якому він перебуває, слідів кримінального правопорушення та їх вилучення або виявлення особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу.

Перед початком освідування особі пропонується добровільно пройти освідування на підставі постанови дізнавача, слідчого, прокурора, а в разі її відмови освідування здійснюється примусово виключно на підставі постанови прокурора. У разі необхідності освідування здійснюється за участю судово-медичного експерта, лікаря або спеціаліста.

Про проведення освідування складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу, копія якого надається особі, освідування якої здійснювалося.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

На момент розгляду клопотання про примусове відібрання біологічних зразків слідчий суддя, з огляду на практику ЄСПЛ зобов`язаний переконатись, що така маніпуляція буде безпечною для життя та здоров`я особи. На цьому наголошено в рішенні ЄСПЛ у справі «Яллог проти Німеччини», в якому зазначається про необхідність проведення медичного обстеження до моменту примусового відібрання зразків для проведення експертизи. Виключно за таких умов отримання біологічних зразків, що потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму чи різного роду медичних маніпуляцій, може бути визнано виправданим в розумінні практики ЄСПЛ.

Разом з тим, стороною обвинувачення до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів на підтвердження того, що у підозрюваного відсутні протипоказання до маніпуляцій, пов`язаних з примусовим відібранням біологічних зразків. Крім того, слідчою не надано доказів неможливості отримати біологічні зразки в інший спосіб, аніж шляхом примусового їх відбирання.

Суд враховує те, що за поясненнями слідчої, відбирання біологічних зразків у підозрюваного необхідне для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Проте слідчий не зазначила, з якою саме метою постала необхідність у проведенні експертизи . Тим більше, що ОСОБА_4 вже повідомлено про підозру та він має статус підозрюваного у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 9, 160-166, 241, 245 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні №0000033 від 07.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1