УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 357/9971/20

провадження № 51- 1702 ск 24

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року та повернення апеляційної скарги і

встановила:

Указаною ухвалою суд апеляційної інстанції відмовив ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року, апеляційну скаргу повернув скаржнику.

У своїй касаційній скарзі, ОСОБА_4 вказує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження, допустив порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України). Уважає, що апеляційним судом безпідставно повернуто йому апеляційну скаргу в зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи це тим, що він на оголошенні ухвали слідчого судді не був присутній та отримав її повний текст поштою лише 02 грудня 2023 року, апеляційну скаргу подав 06 грудня 2023 року, а тому п`ятиденний строк, не пропустив.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, долучені скаржником матеріали, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Правило дотримання п`ятиденного строку для подання апеляційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З долученої копії судового рішення вбачається, що ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, якою місцевий суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2023 року, постановлена 31 жовтня 2023 року.

Також, із доданих до касаційної скарги документів та доводів касаційної скарги убачається, що ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарженняухвали слідчого судді відповідно до штемпеля вхідної кореспонденції Київського апеляційного суду

06 грудня 2023 року.

Тобто, апеляційну скаргу скаржник подав з пропуском строку, визначеного

п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України.

Як на підставу для поновлення пропущеного строку ОСОБА_4 посилався на те, що ухвалу слідчого судді він отримав лише 02 грудня 2023 року.

З копії оскаржуваної ухвали убачається, що апеляційний суд прийняв рішення, яким відмовив ОСОБА_4 у поновлені строку на апеляційне оскарження та повернув апеляційну скаргу. Це рішення обґрунтував тим, що останній був присутній у суді першої інстанції під час розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2023 року.

Згідно з п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, п`ятиденний строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення, лише у випадку якщо особа перебуває під вартою та якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, проте скаржник ОСОБА_4 був присутній у судовому засіданні 31 жовтня 2023 року. Той факт, що скаржник за власним бажанням не був присутній під час проголошення ухвали слідчим суддею, не змінює тієї обставини, що ОСОБА_4 був викликаний в судове засідання та брав в ньому участь.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 4 листопада 2019 року (справа № 760/12179/16-к, провадження № 51-9550кмо18) за змістом абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується, та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

Оскільки посилання скаржникапро несвоєчасне отримання копії ухвали слідчого судді, як на причину пропуску визначеного процесуальним законом строку, не є такими, які можна визнати поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить обґрунтованих доводів, які б свідчили про наявність інших поважних причин, які перешкодили ОСОБА_4 вчасно звернутись з апеляційною скаргою, апеляційний суд відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження.

З наведеними висновками суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів Верховного Суду.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, апеляційний суд постановляючи ухвалу від 21 лютого 2024 року про відмову ОСОБА_4 у поновлені строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та повернення апеляційної скарги, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 117, 399, 419 КПК України.

На підставі наведеного, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що переконливих доводів про необхідність скасування рішення апеляційного суду з мотивів, наведених у касаційній скарзі ОСОБА_4 немає, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Ураховуючи викладене та керуючись статтею п. 2 ч. 2 ст. 428 КПКУкраїни, колегія суддів

постановила:

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року та повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3