Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/7466/21
Провадження №1-кп/523/445/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

13.03.2024 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

в присутності обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 14.01.2021р. щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не маючого місця реєстрації, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

-09.02.2021р. Суворовським райсудом м. Одеси за ч.3 ст.15,ч.3 ст.185 КК України до 3р. позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2р.,

-30.06.2023р. Малиновським райсудом м. Одеси за ч.2 ст.15,ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до 5р. 10дн. позбавлення волі,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 і ч.2 ст.15,ч.3 ст.185 КК України та,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не офіційно працюючого адміністратором «АвтоМум», зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 06.04.2022р. Суворовським райсудом м. Одеси за ч.3 ст.185 КК України до 4р. позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2р.,

- 17.03.2023р. Суворовським райсудом м. Одеси за ч.2 ст.15,ч.3 ст.185 КК України та із застосуванням ст.70 КК України до 4р. позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3р.,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2020р., приблизно о 02год. 50хв., ОСОБА_4 перебуваючи по вул. Генерала Бочарова,44 в м. Одесі, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму бетонної кришки, незаконно проник всередину колодязя кабельної каналізації, який відповідно до вимог Закону України «Про телекомунікації» є підземною камерною спорудою для прокладання, монтажу кабелів зв`язку, яка забезпечує доступ до цих каналів і кабелів, для їх обслуговування та зверху закривається бетонною кришкою, що перешкоджає вільному доступу до неї, а сам кабель у вказаному колодязі кабельної каналізації під`єднано до системи сигналізації. Таким чином, за сукупністю вказаних ознак, ОСОБА_6 проник до іншого приміщення, де визначив об`єктом своїх злочинних дій кабельну-провідникову продукцію. Далі, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний намір до кінця, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити їх реалізації, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи умисно, повторно та цілеспрямовано, маючи корисливий мотив, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи таємно, за допомогою ножа відрізав кабельно-провідникову продукцію, а саме телекомунікаційний кабель зв`язку, довжиною 39м., вартістю 2224,56грн. та телекомунікаційний кабель зв`язку марки «ТПП 100x2x0,4», довжиною 39м., вартістю 1419,73грн., які належать АТ «Укртелеком». Після чого, змотав відрізаний кабель, проте розпорядитися викраденим майном не зміг, так як був викритий на місці події працівниками поліції. Тим самим, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Крім того, 28.12.2020р., в невстановлений час., ОСОБА_6 вступивши в злочинну змову з раніше знайомим йому ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, а саме кабелю з колодязя кабельної каналізації, розташованого в м. Одесі, по Десантному бульвару,4-6, розробили спільний злочинний план, відповідно до якого, ОСОБА_7 мав проникнути в середину кабельного колодязя, а ОСОБА_6 в цей час повинен був спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб в разі викриття їх злочинних дій мати можливість попередити ОСОБА_7 , а також після перекусу кабелю, ОСОБА_6 повинен був відтягнути його в сторону від місця вчинення кримінального правопорушення. В подальшому, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , який залишився спостерігати за навколишньою обстановкою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму бетонної кришки, незаконно проник всередину колодязя кабельної каналізації, який відповідно до вимог Закону України «Про телекомунікації» є підземною камерною спорудою для прокладання, монтажу кабелів зв`язку, яка забезпечує доступ до цих каналів і кабелів для їх обслуговування, та зверху закривається бетонною кришкою, що перешкоджає вільному доступу до неї, тим самим проник до іншого приміщення, де реалізуючи свій злочинний намір до кінця, вказані вище особи, впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити їх реалізації, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи умисно, повторно та цілеспрямовано, маючи корисливий мотив, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи таємно, ОСОБА_5 за допомогою ножа відрізав кабельну-провідникову продукцію - кабель зв`язку, загальною довжиною 178м., вартістю 1295,85грн., який ОСОБА_6 відтягнув в сторону від місця вчинення кримінального правопорушення. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, тим самим, спричинивши АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 1295,85гривень.

В судовому засіданні, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю визнали свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснили суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ними при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєних ними кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор та обвинувачені не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останніх.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії ОСОБА_6 кваліфікує за ч.2 ст.15,ч.3 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникнення у інше приміщення та ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникнення у інше приміщення та відповідно й дії ОСОБА_7 кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникнення у інше приміщення.

При призначенні покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом враховується особа ОСОБА_6 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив нові аналогічні корисливі кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не працюючого, не маючого місця реєстрації, маючого місце проживання, де характеризується негативно та ОСОБА_7 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, маючого вищу освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, працюючого адміністратором «АвтоМум», маючого постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується задовільно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим, передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_6 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив нові аналогічні корисливі кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не працюючого, не маючого місця реєстрації, маючого місце проживання, де характеризується негативно і ОСОБА_7 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, маючого вищу освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, працюючого адміністратором «АвтоМум», маючого постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується задовільно, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченим - щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання останнім, приймаючи до уваги заяву представника АТ «Укртелеком» ОСОБА_8 , відповідно до якої, він просить призначити покарання обвинуваченим згідно із вимогами чинного Законодавства України і з цього приводу покладається на розсуд Суду, з метою запобігання вчиненню обвинуваченими нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_6 та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі, а також приймаючи до уваги вчинення ОСОБА_6 , кримінальних правопорушень по даному кримінальному провадженню до часу ухвалення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 30.06.2023р., суд із врахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, вважає за необхідне за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити остаточне покарання ОСОБА_6 шляхом часткового складання призначених покарань.

Окрім того, суд приходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_7 та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України), а також приймаючи до уваги вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню до часу ухвалення вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 17.03.2023р., суд із врахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України вважає за необхідне за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі та покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, призначені обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , передбачених санкціями статті 185 КК України, повністю досягнуть мети їх призначення та призведуть до позитивних змін в особистості обвинувачених, які створять у них готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченими покарання у виді позбавлення волі та покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим, процесуальні витрати необхідно покласти на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і стягнути з останніх солідарно в рівних частинах.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за:

- ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років,

- ч. 2 ст.15,ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30.06.2023р. та цим вироком, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяця.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити попередній -тримання під вартою, строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 18.04.2023р.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строком на 4 роки 3 місяця.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 17.03.2023р., більш суворим за даним вироком, остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяця.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1307,60 грн., за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно в рівних частинах, на користь Держави.

Речові докази: моток кабельної продукції марки «ТПП 100х2х0,2», довжиною 78м. - вважати повернутим за належністю представнику АТ «Укртелеком» ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1