Справа №390/1023/24
Провадження №1-кп/390/82/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2024 Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 23.04.2024, стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровоград, громадянин України, із повною загальною середньою освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України,

встановив:

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області № 237 о/с від 03.06.2022 сержанта поліції ОСОБА_6 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №495 о/с від 14.09.2023 рядового поліції ОСОБА_7 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 (смт Компаніївка) відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст. 1-3 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1-2, 13, 15, 17, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію», є працівниками Національної поліції України, який є центральним органом виконавчої влади, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Тобто, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є працівниками правоохоронного органу, службовими особами, що постійно здійснюють функції представника центрального органу виконавчої влади, обіймаючи постійно посаду, пов`язану з виконанням владних функцій.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є представниками держави, а їх законні вимоги є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

ОСОБА_6 , займаючи посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, та ОСОБА_7 , займаючи посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 (смт Компаніївка) відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, постійно виконуючи функції представника влади, відповідно до ч. 3 ст. 18, п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовими особами.

Відповідно до посадової інструкції поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 (смт Компаніївка) відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 , останні, відповідно до покладених на них завдань під час несення служби здійснюють: патрулювання території обслуговування з метою проведення превентивних заходів з попередження та виявлення правопорушень, забезпечення безпеки дорожнього руху, публічної безпеки та порядку на вулицях, площах, у парках, інших публічних місцях; превентивну та профілактичну діяльності, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; перевірку місць масового скупчення людей, з метою отримання інформації про проблеми, які хвилюють громадян, вирішення яких відноситься до компетенції поліції, а також отримання відомостей про осіб, які можуть бути причетними до вчинення правопорушень тощо; перевірку осіб, які знаходяться на профілактичних обліках підрозділів поліції; перевірки за місцем проживання громадян власників мисливської вогнепальної зброї, спеціальних засобів з метою забезпечення дотримання ними встановлених правил її зберігання та використання; забезпечення публічної безпеки під час проведення масових заходів та безпеки дорожнього руху та інші функції.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).

Відповідно до Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Так, відповідно до графіку нарядів ВП №2 (м. Кропивницький) 23.04.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у форменому одязі заступили на чергування у складі екіпажу «Хутір 2» на службовому автомобілі СКС д.н.з. НОМЕР_1 .

23.04.2024, близько 14:35 год, більш точного часу досудовим розслідуванням, не встановлено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували на чергуванні на ділянці дороги М-13, 4 км, біля с. Вільне Кропивницького району Кіровоградської області. В цей час, увагу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 привернув увагу автомобіль марки ВАЗ 2115, державний номерний знак НОМЕР_2 , який пересувався за межами населеного пункту з водієм, який був непристебнутий паском безпеки, порушуючи при цьому Правила дорожнього руху (пп. «в» п. 2.3).

На підставі ст.ст. 31, 40 ЗУ «Про Національну поліцію», для фіксування правопорушення, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху, 23 квітня 2024 року, о 14 год. 36 хв., поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 було здійснено зупинку вказаного транспортного засобу та працівниками поліції застосовано превентивний захід: застосування технічного приладу, що має функції відеозапису - цифрової нагрудної відеокамери закріпленої на форменому одязі.

При перевірці документів, встановлено водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вимогу працівників поліції останнім було надано паспорт громадянина України та було розпочато його перевірку згідно з облікових баз даних органів Національної поліції.

В подальшому, при спілкуванні з водієм, ОСОБА_6 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_5 та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» за відповідним направленням, при забезпеченні доставляння останнього до закладу охорони здоров`я працівниками поліції, на що останній відмовився, а ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_5 , згідно з облікових баз даних органів Національної поліції, позбавлений права керування транспортними засобами, в зв`язку з попередніми його притягненням до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на здійснення пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання неправомірної вигоди службовій особі поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 та поліцейському сектору реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 (смт Компаніївка) відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами, з метою не складання адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП та подальшого безперешкодного керування вказаним транспортним засобом, запропонував їм неправомірну вигоду, на що отримав відмову та був попереджений про настання кримінальної відповідальності за такі протиправні дії.

В подальшому близько 14.40 год., у вказаному місці, ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, за попередньо виниклим злочинним умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами, з метою не складання адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП та подальшого безперешкодного керування вказаним транспортним засобом, наблизився до службового автомобілю «СКС», державний номерний знак НОМЕР_1 , та поклав до карти передніх пасажирських дверцят службового автомобіля неправомірну вигоду, у виді грошових банкнот у валюті гривня, загальною сумою 3 000,00 грн, запропонувавши при цьому припинити розгляд справи про адміністративне правопорушення та не складати адміністративні матеріали, таким чином надав неправомірну вигоду службовій особі.

Після чого, поліцейськими екіпажу «Хутір 2» викликано слідчо-оперативну групу для фіксації обставин та слідів кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

30 квітня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно із цією угодою обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та погодився з прокурором щодо призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, а також відшкодувати витрати на залучення експерта в розмірі 3029,12 грн.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 472 КПК України, та наслідки її невиконання.

Згідно із ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 30.04.2024 не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 30.04.2024 вимогам ст.ст. 469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає, що виправленню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

Враховуючи викладене, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 30.04.2024 між прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності його захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Згідно із п.5 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.04.2024 накладено арешт на грошові кошти, які вилучені під час проведення огляду місця події 23.04.2024, а саме на грошові банкноти: грошові банкноти номіналом по 500 грн в кількості 6 купюр (серія та номер: ЕД6812366, ЕН7577245, ЦА0841809; ХД1000143, ЄГ7547998, АН3007091), власником яких є ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 29.04.2024 грошові кошти у сумі 3000 грн, які вилучені 23.04.2024, передано на зберігання до КФ ПАТ КБ "Приватбанк".

У цьому кримінальному провадженні повністю доведено, що власник та фактичний володілець грошових коштів у сумі 3000 грн ОСОБА_5 знав про їх незаконне використання, вони використані ним як засоби вчинення кримінального правопорушення, яке скоєно умисно. У зв`язку з цим, необхідно застосувати спеціальну конфіскацію грошових коштів у сумі 3000 грн, передавши їх у власність держави.

Питання щодо інших речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертизи в розмірі 3029,12 грн, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 30 квітня 2024 року про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 ..

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Застосувати спеціальну конфіскацію грошових коштів у сумі 3000 (три тисячі) грн, які зберігаються у КФ ПАТ КБ "Приватбанк", передавши їх у власність держави.

Речові докази: карту пам`яті Goodram microSD 32-GB Glass 10 UHS-I з відеозаписами - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 коп..

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, та з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області до Кропивницького апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цих кримінальних правопорушень.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1