Справа №463/6024/24
Провадження №1-кс/463/4961/24
У Х В А Л А

28 червня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою №3811 від 10 червня 2024 року на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 06.06.2024. Просив зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, внести відповідні відомості до реєстру на підставі поданої заяви.

Скаргу мотивує тим, що подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, заяву від 06.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення, однак всупереч вимогам закону відомості в ЄРДР останнім не внесені. Тому просить зобов`язати ТУ ДБР внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Заявник подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності. Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, в судове засідання не з`явився з невідомих причин. Беручи до уваги наведене, слідчий суддя вважає за можливе провести судовий розгляд скарги у відсутності учасників кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є кримінальним правопорушенням та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події такого (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, з заявою про вчинення уповноваженою особою ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області, в провадженні якої перебуває кримінальне провадження № 0000030 від 02.01.2024, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, за фактом не виконання рішення суду, а саме ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24.05.2024 в справі № 466/5588/24, а тому в діях вказаної посадової особи наявний склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 382 КК України.

Частина 2 ст. 382 КК України встановлює кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню вчинені службовою особою.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24.05.2024 у справі № 466/5588/24 вбачається, що зобов`язано уповноважену особу ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області розглянути клопотання заявника у кримінальному провадженні № 0000030 від 02.01.2024.

Частина 1 ст. 22 КПК України визначає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Із ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24.05.2024 у справі № 466/5588/24 вбачається, що представник органу досудового розслідування не приймав участь у розгляді скарги. Також до матеріалів скарги не долучено доказів отримання описаної вище ухвали ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області, а також даних, що така скеровувалась у ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області.

За відсутності зазначених даних передчасно вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за невиконана рішення суду.

Слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1