Справа № 541/1327/24
№ провадження 1-кп/541/181/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 24.01.2024 року та за №0000027 від 23.01.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Приозерськ Жезказганської області, Казахстан, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, на посаді техніка групи регламенту та ремонту радіоелектронного обладнання технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «капітан», не одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, зареєстрований за адресою: м. Миргород, в/ч НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.06.2023 вироком Миргородського міськрайоного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 53 550 грн. (25.01.2024р. штраф сплачено),

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.02.2015, лейтенанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення. Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 54 (по стройовій частині) від 17.02.2023 капітана ОСОБА_5 призначено на посаду техніка групи регламенту та ремонту радіоелектронного обладнання технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки в/ч НОМЕР_1 . Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, капітан ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом на посадах осіб офіцерського складу. Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують капітана ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України. У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, капітан ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше. Пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника. Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан. 08.11.2023 Верховна Рада прийняла Закон України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 06.11.2023 № 734/2023 на 90 діб.

Капітан ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, капітан ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом на посадах осіб офіцерського складу, перебуваючи на посаді техніка групи регламенту та ремонту радіоелектронного обладнання технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки в/ч НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел,

з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, 01 січня 2024 року о 08 год. 00 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління. 11.01.2024 року о 12 год. 30 хв. капітан ОСОБА_5 повернувся до військової частини НОМЕР_1 , внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 01 січня 2024 року о 08 год. 00 хв. капітан ОСОБА_5 умисно самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 12 год. 30 хв. 11 січня 2024 року.

Крім того, ОСОБА_5 , маючи умисел на придбання наркотичних речовин, 22.01.2024 близько 16 год. 00 хв., перебуваючи поблизу міського пляжу поруч з АДРЕСА_3 , виявив згорток із речовиною «PVP», тим самим придбав невстановлену кількість наркотичних речовин.

Після цього, ОСОБА_5 , реалізовуючи свої кримінально-протиправні дії, придбану ним речовину «PVP» почав переносити при собі у власному рюкзаку до готельної кімнати № НОМЕР_3 Готелю «Миргород» за адресою: АДРЕСА_4 , таким чином незаконно зберігав психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту.

23.01.2024 у період часу з 14 год. 33 хв. по 15 год. 28 хв. під час проведення огляду готельної кімнати №406 Готелю «Миргород» за адресою: АДРЕСА_4 , у рюкзаку, який належить ОСОБА_5 , працівниками поліції виявлено та вилучено:

- кристалічну речовину білого кольору у полімерному зип-пакеті, яка відповідно до висновку №СЕ-19/117-24/1494-НЗПРАП від 01.02.2024, являється особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP масою 0,22742 г., обіг якої заборонено;

- порошкоподібну речовину білого кольору у паперовому згортку, яка відповідно до висновку №СЕ-19/117-24/1490-НЗПРАП від 30.01.2024, являється особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP масою 0,0068 г., обіг якої заборонено;

Таким чином, загальна маса вилученої у ході огляду особливо небезпечної психотропної речовини PVP становить 0,23422 г., обіг якої заборонено, що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться в незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2020 №188, в редакції Наказу МОЗ України від 29.07.2010 3634 є невеликим розміром, яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив, що є військовослужбовцем та проходить службу у військовій частині. 01 січня 2024 о 08-00 год. без дозволу залишив військову частину та добровільно повернувся у військову частину о 12-30 год. 11 січня 2024. Крім того, 22 січня 2024 р. на місцевому пляжі знайшов згорток з психотропною речовиною PVP, придбав його та зберігав для власного вживання, а 23 січня 2024р. під час обшуку його вилучили працівники поліції. Згоден, що була саме така речовина і в такому розмірі, як зазначена в обвинувальному акті. Крім того обвинувачений зазначив, що у скоєному щиро кається, просив суд не призначати суворого покарання, більше такого не повторить.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України, а також за ч.5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставинами, що обтяжує покарання, суд визнає за ч.5 ст.407 КК України рецидив злочину, за ч.2 ст.309 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується нейтрально, за місцем проходження військової служби характеризується незадовільно, має на утриманні малолітню дитину, не одружений, є військовослужбовцем, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 2023 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів, синдром залежності», розкаявся у скоєному, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 309 та ч.5 ст. 407 КК України, у вигляді позбавлення волі.

На переконання суду, остаточне покарання саме у такому розмірі буде домірним скоєному, відповідатиме визначеній ст. 50 КК України меті призначення покарання та особі обвинуваченого, принципу індивідуалізації покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.69 КК України не встановлено.

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч.5 ст. 407 КК України, та призначити покарання:

- за ч.2 ст. 309 КК України у виді одного року позбавлення волі;

- за ч.5 ст. 407 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

За сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний стосовно ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання з 03 квітня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення експертиз, в сумі 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) грн. 68 коп.

Арешт, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Мигородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 січня 2024р. на: полімерний прозорий зип-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, який запаковано до сейф-пакету WAR 1189240; предмет зовні схожий на піпетку, який запаковано до сейф-пакету WAR 1189241; порошкоподібну речовину білого кольору, яку поміщено до паперового згортку та запаковано до сейф-пакету PSP 1328563; мобільний телефон по типу смартфон у корпусі чорного кольору марки «Хіаоmі», який запаковано до сейф-пакету WAR1954553, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

Речові докази:

- психотропну речовину PVP масою 0,0068г, психотропну речовину PVP масою 0,22742г, скляну піпетку, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області відповідно до квитанцій №386 та №390 знищити;

- мобільний телефон по типу смартфон у корпусі чорного кольору марки «Хіаоmі» повернути обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

СуддяОСОБА_1