Справа № 683/503/21
УХВАЛА
02 квітня 2024 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
його законних представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
його законного представника ОСОБА_9
представника органу опіки та піклування ОСОБА_11
В судовому засіданні сторона потерпілого заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з неповним та необ`єктивним досудовим розслідування, що потягло невірну кваліфікацію, на думку сторони захисту, хуліганських дій групи осіб.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання за безпідставністю.
Аналогічну думку висловила сторона захисту.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає, виходячи з наступних правових підстав.
Під час судового розгляду прокурор змінив обвинувачення ОСОБА_8 з ч. 1 ст. 122 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно з ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Таким чином, повернення обвинувального акта прокурору може бути у разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст. 291 КПК України.
Частиною першою статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Кримінальний процесуальний закон не надає суду повноважень до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, в т.ч. у бік збільшення, повертати обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 273/1053/17).
Визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, і формулювання обвинувачення належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані мають в своїй сукупності лише давати уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
За таких обставин, судом не встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акта, які б перешкоджали його судовому розгляду, а тому підстав для задоволення заявленого клопотання суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 337, 372, 376 КПК України,
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя