Дата документу 10.04.2024Справа № 554/527/24
Провадження № 1-кс/554/4204/2024
У Х В А Л А

10 квітня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні № 0000129 від 16 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідча звернулася з вищезазначеним клопотанням, в якому просить зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 надати біологічні зразки (крові) для проведення експертиз. В разі ненадання ОСОБА_5 біологічних зразків крові, надати дозвіл здійснити відібрання біологічних зразків (крові) у громадянина ОСОБА_5 примусово. Для відібрання вищевказаних біологічних зразків залучити працівників сектору криміналістичного забезпечення Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, які мають відповідні навички та працівників поліції. Під час примусового відібрання біологічних зразків у ОСОБА_5 ,дозволити застосовувати заходи фізичного впливу, а саме: тримати за кінцівки, голову та тулуб, до закінчення відібрання вище вказаних біологічних зразків. Для відібрання вищевказаних біологічних зразків залучити експертів імунологів Полтавського обласного бюро судово-медичних експертиз ДОЗ Полтавської ОДА

В обґрунтування клопотання зазначила, що СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000129 від 16 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України.

Із поданого клопотання слідує, що 13 січня 2024 року, близько 23 год 15 хв, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 проходили повз ТД «ЦУМ», що по АДРЕСА_1 , де вступили в розмову із раніше їм невідомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які стояли поруч та чекали на приїзд таксі. Під час спілкування ОСОБА_5 на ґрунті неприязних відносин, які раптово виникли, став задиратись до ОСОБА_7 , вступив з ним у сварку, а потім, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання його суспільно-небезпечних наслідків, став наносити йому руками та ногами удари по голові та тулубу, спричиняючи цим фізичний біль в ділянках контактів.

В цей же час, ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 захищався та чинив опір ОСОБА_5 , для допомоги останньому в спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому, діючи без попередньої змови, приєднався до побиття ОСОБА_7 .

З цією метою, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання його суспільно-небезпечних наслідків, схопив ОСОБА_7 за тулуб та із силою і наданим прискоренням, вдарив його головою об стіну ТД «ЦУМ».

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи спільно та узгоджено, з єдиним визначеним умислом, що узгоджувався з їх спільними намірами на спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, збили з ніг ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який вступився на захист останнього, після чого разом та кожен окремо, стали наносити потерпілим неодноразові удари пальцями рук стиснутими в кулак та ногами у взутті в голову та по тулубу.

Внаслідок вищевказаного фізичного насильства, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, що утворились не менше як чотирьохкратної дії тупих обмежених предметів, якими були пальці рук стиснуті в кулак, нога людини у взутті та які по ступеню тяжкості розділено на декілька груп: перша група: перелом кісток носу з садном шкіри в ділянці спинки носу, які кваліфікуються у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; друга група: гематоми лівого ока, яка кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; третя група: припухання м`яких тканин тьмяно-потиличної ділянки голови зліва, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Одночасно з цим, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, що утворились не менше як чотирьохкратної дії тупих обмежених предметів, якими були пальці рук стиснуті в кулак, нога людини у взутті та які по ступеню тяжкості розділено на декілька груп: перша група: деформація кісток носу з синцем та садно спинки носу, які кваліфікуються у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; друга група: травматична деформація зубів на верхній щелепі, яка кваліфікується у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; третя група: синець та садно шкіри голови, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Разом з цим, у той же день та час, в період дії воєнного стану, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що після спричинення тілесних ушкоджень потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 втратили свідомість та перебували у безпорадному стані, діючи з корисливою метою, спрямованою на безоплатне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, заволодів та обернув на свою користь мобільний телефон «Apple Iphone» 6s, сірого кольору, об`ємом пам`яті 32 GB вартістю 7000 грн, який належить ОСОБА_8 , а також зовнішній зарядний акумулятивний пристрій торгової марки «XIAOMI», чорного кольору, ємністю батареї 10 000 mAh вартістю 800 грн, що належить ОСОБА_7 , які випадково випали у потерпілих з кишень одягу та рук на землю під час їх побиття, чим спричинив кожному з них матеріального збитку на вказану суму відповідно.

В ході здійснення досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 повідомлено про підозру за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.

Слідча вказує, що в ході проведення слідства по кримінальному провадженню у потерпілого ОСОБА_7 було оглянуто та вилучено видану ним сумку із тканини сірого кольору з надписом «Adidas» зі слідами РБК та спортивні зимові кросівки синього кольору з надписом «Columbia», на яких маються сліди РБК, у зв`язку з чим виникла необхідність у проведенні судово-імунологічних експертиз для встановлення, кому саме належать сліди крові, так як вчинення правопорушення супроводжувалось спричиненням тілесних ушкоджень як потерпілим так і підозрюваних.

20 березня 2024 року у кримінальному провадженні винесена постанова про відібрання біологічних зразків для проведення експертиз у підозрюваного ОСОБА_5 , який після ознайомлення з нею відмовився добровільно надавати біологічні зразки крові.

З метою забезпечення проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, для встановлення, кому саме належать сліди крові на одягу та речах потерпілого, виникла необхідність у проведенні відповідної експертизи, для виконання якої необхідно отримати біологічні зразки крові підозрюваного ОСОБА_5 .

Як слідує із змісту клопотання, висновки зазначених експертних досліджень в подальшому при проведенні досудового розслідування та в разі направлення справи до суду можуть бути використані в якості доказів для доведення причетності підозрюваних до вказаних правопорушень.

В судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала в повному обсязі.

10 квітня 2024 року захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 , надіслав до суду заяву, в якій заперечував проти клопотання слідчої про відібрання зразків крові для проведення експертизи та просив відмовити в його задоволенні. Постанову слідчої про відібрання біологічних зразків у вигляді крові вважав необґрунтованою й такою, що порушує основоположні права людини, зокрема щодо заборони піддання людини медичним експериментам проти її волі. Зазначив, що ОСОБА_5 не заперечує проти інкримінованих йому обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а тому, на його переконання, відсутні підстави для такого ступеню втручання в особисте життя ОСОБА_5 , як відбирання проти його волі біологічних зразків.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно статті 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Європейський суд з прав людини у справі «CASE OF SAUNDERS v. UNITED KINGDOM» вузько розтлумачив право не свідчити проти себе, зазначивши, що це правило не поширюється на використання у кримінальному провадженні матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого під примусом, а також матеріалів, які існують незалежно від волі підозрюваного (зокрема, документи, отримані на підставі ордера, змушування дихати в алкогольно-респіраторну трубку, аналізи крові, сечі, зразки шкіри для аналізу ДНК).

З огляду на це, системний аналіз положень КПК України та окремих рішень ЄСПЛ, дозволяє зробити висновок про те, що фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 ЄКПЛ і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право (рішення у справі «Х та Y проти Нідерландів»), проте, такі втручання зазвичай є виправданими, відповідно до п. 2 ст. 8 ЄКПЛ, як необхідні для запобігання злочину («Тирадо Ортіс і Лосано Мартін»).

Біологічні зразки ЄСПЛ розглядаються як фізичні чи об`єктивні проби, що використовуються у криміналістичному аналізі і до яких не застосовується право не свідчити проти себе («PG и JH проти Сполученого Королівства»), проте, такі процедури не повинні досягати мінімального рівня жорстокості, за якого вони становили б порушення ст. 3 ЄКПЛ («Тирадо Ортіс і Лосано Мартін»). Щоб одержати такі матеріали, зазвичай підозрюваного просять пасивно витримати незначне порушення його фізичної цілісності або отримують матеріал, який виробляється в процесі природної життєдіяльності організму («Сондерз проти Сполученого Королівства», без завдання ризику для здоров`я («Яллох проти Німеччини»). Окрім того, за національним законодавством, право не свідчити проти себе розуміється як право особи не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, та відмовитися відповідати на запитання у будь-який момент, отже під час здійснення відбирання біологічних зразків для експертизи у примусовому порядку, особа може скористатися вищезазначеним правом, лише під час відбирання зразків голосу та почерку.

Європейський суд з прав людини допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання.

З системного аналізу наведених норм чинного законодавства та судової практики, слідує, що передумовою для звернення сторони кримінального провадження із клопотання про примусове здійснення відібрання біологічних зразків є відмова особи надати дані зразки у добровільному порядку.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , ознайомившись із постановою слідчої від 20 березня 2024 року про відібрання в нього біологічних зразків крові, відмовився від їх надання в добровільному порядку, що підтверджується записом в названій постанові, а також слідує із змісту заперечень його захисника, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав вважати, що для проведення повного та об`єктивного досудового розслідування, зібрання доказів, існує необхідність у примусовому відібранні біологічних зразків (крові) у підозрюваного ОСОБА_5 з метою проведення призначених у кримінальному провадженні судово-імунологічних експертиз.

З огляду на це, слідчий суддя вважає, що наявні передбачені ч. 3 ст. 245 КПК України підстави для задоволення клопотання слідчої про примусове відібрання біологічних зразків у вигляді зразків крові у підозрюваного ОСОБА_5 для проведення судово-імунологічних експертиз у кримінальному провадженні.

Водночас, з метою дотримання прав особи та належного відбору біологічних зразків (крові), такий відбір необхідно здійснювати із залученням відповідних експертів.

Керуючись ст. ст. 132, 160 - 166, 245, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчої задовольнити.

Надати дозвіл старшій слідчій СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 дозвіл здійснити відібрання біологічних зразків (крові) у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусово. Для відібрання вищевказаних біологічних зразків залучити працівників сектору криміналістичного забезпечення Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, які мають відповідні навички та працівників поліції.

Для відібрання вищевказаних біологічних зразків залучити експертів імунологів Полтавського обласного бюро судово-медичних експертиз ДОЗ Полтавської ОДА

Відібрання біологічних зразків проводити з дотриманням вимог ст. ст. 241 і 245 КПК України.

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10