справа № 694/1496/24
провадження № 1-кс/694/523/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000763 від 13.06.2024,-

в с т а н о в и в:

Слідчим СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку направлено до слідчого судді клопотання про арешт майна, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене 14.06.2024 майно, належне ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - мобільний телефон ZTE Blade A54 128GB сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 серійний номер НОМЕР_3 , в прозорому чохлі із захисним склом, яке має пошкодження та подряпини, у вимкненому стані в заводському упакуванні які поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ; - дві сім-карти мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 та «МУ Vodafon» НОМЕР_5 які поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ.

Визначити місце зберігання вказаного майна - кімнату зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 13.06.2024 до Звенигородського РВП надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 про те, що в ніч часу з 09.06.2024 по 10.06.2024, невідома особа, в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 5600 гривень із автомобіля, що знаходився біля будинковолодіння останнього, чим завдала останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У ході проведення огляду, що відбувався в період часу з 13 год. 20 хв. по 13 год. 50 хв. 13.06.2024 на відкритій території біля будинковолодіння по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав наступні речі: 1) мобільний телефон ZTE Blade A54 128GB сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 серійний номер НОМЕР_3 , в прозорому чохлі із захисним склом, яке має пошкодження та подряпини, у вимкненому стані в заводському упакуванні які поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ; 2) дві сім-карти мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 та «МУ Vodafon» НОМЕР_5 які поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ.

Як пояснив ОСОБА_5 , вказані речі він придбав за викрадені грошові кошти із автомобіля, що знаходився біля будинковолодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Вилучене вищевказане майно оглянуте та постановою слідчого від 14.06.2024 визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст. 98 КПК України, майно вилучене 13.06.2024 в ході проведення огляду місця події є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому згідно ст. 170 КПК України виникла необхідність у арешті вказаного майна.

Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 викликався в судове засідання, проте до суду не зявився.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1, п.3 ч.2 ст.167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 14.06.2024 року постановою слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000763 від 13.06.2024: мобільний телефон ZTE Blade A54 128GB сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 серійний номер НОМЕР_3 , в прозорому чохлі із захисним склом, яке має пошкодження та подряпини, у вимкненому стані в заводському упакуванні які поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ та дві сім-карти мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 та «МУ Vodafon» НОМЕР_5 які поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ визнано речовими доказами.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Проте слідчим у своєму клопотанні не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, у вказаному клопотанні відсутнє мотивування за якими критеріями ст. 98 КПК України майно підпадає під ознаки речових доказів, таке мотивування відсутнє і у постанові про визнання речовими доказами (з постанови слідчого не зрозуміло, у зв`язку з чим слідчий прийшов до висновку про те, що зазначені речі (мобільний телефон, сім-карти) мають ознаки речових доказів), що позбавляє суд можливості провести аналіз та зробити висновки про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою, визначеною п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Сам факт формального набуття згідно постанови слідчого процесуального статусу речового доказу, яким є майно, не свідчить про його відповідність визначеним ст.98 КПК критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що матеріалами клопотання жодним чином не обґрунтовано, що зазначений телефон та сім-карти, вилучені у ОСОБА_5 , є знаряддями чи предметом вчинення кримінального правопорушення у даному провадженні, чи є майном, яке зберегло на собі його сліди або набуте кримінально-протиправним шляхом. Обставини, що вилучений телефон може слугувати доказом є лише припущенням слідства та жодним чином не доведено.

З клопотання не зрозуміло, яким чином можливо встановити причетність вказаних речей до вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що клопотання слідчого не містить належного обґрунтування підстав та мети накладення арешту на зазначене майно, крім посилання слідчого на загальні норми кримінального процесуального законодавства, які регламентують застосування заходів забезпечення кримінального провадження та слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке було вилучене в ході огляду, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000763 від 13.06.2024 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1