Справа № 298/619/24
Номер провадження 1-кс/298/53/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000032 від 27 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

З вищевказаного клопотання вбачається, що 26 березня 2024 року о 10:56 год. надійшло повідомлення з лінії «102», від працівника поліції - поліцейський СРПП відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області сержант поліції ОСОБА_5 , який повідомив, що ним 26 березня 2024 року о 10:50 годині, перебуваючи у добовому наряді, під час патрулювання між населеними пунктами Забрідь та Сіль, Ужгородського району, Закарпатської області, за порушення ПДР, було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2107» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який як підставу для керування вказаним вище транспортним засобом, пред`явив працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.08.2009 року видане Ужгородським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке під час перевірки працівниками поліції викликало сумніви, щодо його дійсності, оскільки у Інформаційному порталі Національної поліції, документ відсутній.

27 березня 2024 дану подію було зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000032 від 27 березня 2024 року за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України.

Старшим дізнавачем СД відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 26 березня 2024 року в ході проведення огляду місця події було оглянуто та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.08.2009 року видане Ужгородським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке упаковано у спец пакет НПУ ICR0156902.

27 березня 2024 року постановою старшого дізнавача ОСОБА_3 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.08.2009 року видане Ужгородським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000032.

Клопотання дізнавача мотивоване тим, що підставою для арешту майна, вилученого в ході проведеного 26.03.2024 огляду місця події, є те, що воно є предметом кримінального правопорушення, може, зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому необхідно накласти арешт.

Старший дізнавач та прокурор в судове засідання не з`явилися, однак прокурор ОСОБА_4 подала заяву про розгляд даного клопотання без її участі, в якій також зазначила, що клопотання підтримує та просить таке задовольнити.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, 26 березня 2024 року о 10:56 год. надійшло повідомлення з лінії «102», від працівника поліції - поліцейський СРПП відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області сержант поліції ОСОБА_5 , який повідомив, що ним 26 березня 2024 року о 10:50 годині, перебуваючи у добовому наряді, під час патрулювання між населеними пунктами Забрідь та Сіль, Ужгородського району, Закарпатської області, за порушення ПДР, було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2107» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який як підставу для керування вказаним вище транспортним засобом, пред`явив працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.08.2009 року видане Ужгородським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке під час перевірки працівниками поліції викликало сумніви, щодо його дійсності, оскільки у Інформаційному порталі Національної поліції, документ відсутній.

Згідно протоколу огляду місця події від 26 березня 2024 року, було оглянуто та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.08.2009 року видане Ужгородським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке упаковано у спец пакет НПУ ICR0156902

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 27 березня 2024 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000032 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.08.2009 року видане Ужгородським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке упаковано у спец пакет НПУ ICR0156902.

Власником документів вилучених в ході проведеного 26 березня 2024 року, огляду місця події є громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Також із даних матеріалів вбачається, що за вищевказаним фактом 27 березня 2024 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000032 від 27 березня 2024 року.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи до уваги те, що для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування даного кримінального провадження мають значення вилучені під час огляду місця події вищевказані речі, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження таких та збереження речових доказів слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною на відчуження, користування та розпорядження на тимчасово вилучене в ході огляду місця події від 26 березня 2024 року майно, а саме:

- посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.08.2009 року видане Ужгородським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке упаковано у спецпакет НПУ ICR0156902.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Великоберезнянського районного суду ОСОБА_1