Справа № 589/2848/21
Провадження № 1-кп/589/120/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України

ОСОБА_7

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 187 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених ст. 177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Посилаючись на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого (ч. 1 ст. 263 КК України) та особливо тяжких (ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України) злочинів, за вчинення яких йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років, на даний час не має постійного джерела доходу та сталих соціальних зв`язків. Крім того, ОСОБА_6 раніше вже судимий та відносно нього на розгляді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області наразі перебувають також інші кримінальні провадження.

Присутній в судовому засіданні представник потерпілого клопотання прокурора підтримав.

В свою чергу обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт (цілодобово), обіцяв дотримуватись його правил. Вважав ризики неналежної процесуальної поведінки, на які посилається прокурор, необґрунтованими.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного.

Перевіривши доводи сторін кримінального провадження, суд вважає необхідним зупинитись на наступному.

Враховуючи зміст ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199 КПК України, суд при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою повинен належним чином дослідити обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, оцінити в сукупності всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження дії запобіжного заходу та застосувати такий запобіжний захід, який буде відповідним тим ризикам, які суд вважатиме доведеними на момент розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою.

Згідно зазначених норм, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою чи необхідності зміни цього запобіжного заходу на більш м`який має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Обмеження розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування чи продовження без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи в розрізі конкретних обставин кримінального провадження є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Тому, зважаючи на вказане та на вимоги ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, повинен створити необхідні умови для реалізації стороною обвинувачення своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків щодо необхідності довести реальність ризиків, що виправдовують подальше обмеження свободи обвинуваченого, в протилежному випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який, виходячи з сукупності тих ризиків, які були доведені у судовому засіданні.

На цей час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при продовженні обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою майже не змінились. Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого (ч. 1 ст. 263 КК України) та особливо тяжких (ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України) злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Обвинувачений раніше судимий та відносно нього на розгляді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебувають ще шість обвинувальних актів, де йому інкримінується вчинення умисних корисливих злочинів та злочинів проти здоров`я особи. Крім того, ОСОБА_6 не має стабільного джерела прибутку, не одружений, утриманців не має.

Самі по собі обставини та мотиви злочинів, що інкримінуються ОСОБА_6 , а також можлива міра покарання за такі, у своїй сукупності свідчать про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, дозволяють спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, та суттєво підвищують ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення також є цілком доведеним з огляду на наведені вище дані про його особу, що об`єктивно свідчать про існування певного ступеню ризику продовження обвинуваченим злочинної діяльності.

Разом з тим, прокурор не довів наявність наразі такого ступеню ризиків у кримінальному провадженні, яким не може запобігти більш м`який запобіжний захід. При цьому необхідно вказати, що доводи прокурора про те, що лише подальше тримання обвинуваченого під вартою може забезпечити його належну процесуальну поведінку на даний час не можна вважати належно обґрунтованими, з огляду на рішення Європейського суду, за якими ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку (Панченко проти Росії § 106), він зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Ноймайстер проти Австрії §10), а наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективу про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

Зважаючи на тривалість (більше 2 років) перебування обвинуваченого під вартою, суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого наступного після тримання під вартою за своєю суворістю запобіжного заходу, а саме: цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, на думку суду, запобіжний захід у вигляді саме цілодобового домашнього арешту є достатнім, адекватним і співрозмірним існуючим на даний час ризикам неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому, суд вважає покладення на обвинуваченого обов`язків, регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, є за своєю суттю пропорційними встановленим ризикам та дієво забезпечать його належну процесуальну поведінку.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити частково, відповідно клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 331, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати житло, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , без дозволу суду, крім випадків невідкладної медичної допомоги.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) носити електронний засіб контролю;

3) утримуватись від спілкування з обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 ;

4) здати на зберігання до Шосткинського РУП Головного управління Національної поліції в Сумській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інщі документи, що дають право на виїзд з України (за наявності).

ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання і звільнити з під варти.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали визначити до 15 травня 2024 року включно.

Копію ухвали для виконання передати до органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1