У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/1310/24

провадження № 1-кс/0285/496/24

11 квітня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,

клопотання слідчого Слідчого відділу Звягельського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 ,

погоджене прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крайня Деражня Звягельського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, раніше судимого

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000273 від 01.03.2024 (далі - ЄРДР),

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Із клопотання слідує, що 01.03.2024 до Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області з письмовою заявою звернулась ОСОБА_7 про те, що 10.02.2024 в обідню пору ОСОБА_8 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , із використанням геніталій, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням у тіло її неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , без добровільної згоди останньої.

За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР.

08.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 152 КК України.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пп.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що він має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та просив обрати цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний у судовому засіданні погодився з доводами захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту при цьому останній також заперечив свою причетність до скоєння інкримінованого йому діяння.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких визначено ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Стаття 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів справи слідує, що Звягельським РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000273, відомості про яке 01.03.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

У рамках даного кримінального провадження 08.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в умисних діях які виразились у вчиненні дій сексуального характеру щодо малолітньої ОСОБА_9 , пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтування), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Варто зауважити, що існують усталені правові позиції ЄСПЛ, згідно з якими сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може виправдовувати застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України обґрунтована.

Такі ризики, як переховування від органу досудового розслідування, ґрунтуються на припущеннях та не знайшли свого відображення під час розгляду клопотання. При цьому наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Вважаю, що подане клопотання не повністю відповідає вимогам чинного законодавства, містить формальний виклад обставин, мотивоване тяжкістю правопорушення, за відсутності належного формування наявності процесуальних ризиків, які б переконливо підтверджували застосування виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, звертаю увагу, що сама по собі тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачення не можуть бути підставою для тримання особи під вартою, що слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини.

Існування ризиків негативної поведінки підозрюваного не наведені чітко та прокурором не проаналізовано питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу.

Тягар доведення будь-яких обставин, що свідчать на користь застосування запобіжного заходу, завжди лежить на обвинувачеві, з чим в даному судовому засіданні останній не впорався та не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за нього передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зважаючи на його вік (на час вказаної в повідомленні про підозру події шістдесят дев`ять років) та на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а також відсутність у матеріалах клопотання негативної характеристики підозрюваного, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування стосовно нього в межах строку досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання для забезпечення його належної процесуальної поведінки, що є достатнім для запобігання ризикам переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності й незаконного впливу на потерпілу та свідків.

Покладені на підозрюваного обов`язки, а також перебування під цілодобовим арештом суттєво зменшать ризики на які послався слідчий у своєму клопотанні про обрання запобіжного заходу, та буде відповідати меті обраного запобіжного заходу.

Відтак, приймаючи до уваги незначний ступінь ризиків, які існують у даному кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, вважаю, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити частково та застосувати альтернативний запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком 60 днів з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 131, 132, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати вказане місце проживання, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.06.2024 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою і повідомляти їх про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії даної ухвали до 08.06.2024 включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового слідства чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або порушить покладені на нього даною ухвалою обов`язки, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до нього більш тяжкого запобіжного заходу.

Виконання ухвали доручити Звягельському районному відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Час проголошення повного тексту ухвали 12.04.2024 об 11:40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1