У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2024 Справа №607/4693/24 Провадження №1-кс/607/1346/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання заступника начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харків, українець, громадянин України, з середньою освітою, військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

1. Зміст та суть поданого стороною обвинувачення клопотання, яке розглядається слідчим суддею.

Заступник начальника відділення слідчого відділу Тернопільського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження №0000252 від 24 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, звернувся до слідчого судді із письмовим клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, на строк 30 днів, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, у провадженні слідчого відділу Тернопільського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 від 24 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння, зберігання, а також збут гвинтівки «Мосіна» зразка 1891/1930 рр., калібру 7,62 мм (7,62х54R), промислового виготовлення, в якої саморобним способом вкорочений ствол до залишкової довжини 210 мм та відсутнє ложе, яка придатна для стрільби.

З метою реалізації свого злочинного умислу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах місці та часі, ОСОБА_4 , в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року (в редакції від 11.10.2011) та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (в редакції від 29.10.2020), незаконно придбав гвинтівку «Мосіна» зразка 1891/1930 рр., калібру 7,62 мм (7,62х54R), промислового виготовлення, в якої саморобним способом вкорочений ствол до залишкової довжини 210 мм та відсутнє ложе, яка придатна для стрільби, та без передбаченого законом дозволу та маючи злочинний умисел, спрямований на подальший збут вказаної вогнепальної зброї став незаконно її зберігати.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та її небезпеку, 27.01.2024, близько 09:10 год., ОСОБА_4 діючи умисно, перебуваючи у відділенні № 3 української компанії, що надає послуги експрес-доставки документів, вантажів та посилок ТОВ «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Лідова, 13, незаконно переслав, тим самим збув гвинтівку «Мосіна» зразка 1891/1930 рр., калібру 7,62 мм (7,62х54R), промислового виготовлення, в якої саморобним способом вкорочений ствол до залишкової довжини 210 мм та відсутнє ложе, яка придатна для стрільби, ОСОБА_6 у відділення № 2 української компанії, що надає послуги експрес-доставки документів, вантажів та посилок ТОВ «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: м. Тернопіль, вул. Руська, 5, за що отримав грошові кошти в сумі 1020 (тисяча двадцять) гривень.

28 лютого 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у носінні, зберіганні, придбанні, збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Достатніми підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 25.01.2024; протоколом огляду грошових коштів від 26.01.2024; протоколом огляду покупця та вручення йому грошових коштів перед початком проведення оперативної закупки від 26.01.2024; протоколом проведення контролю за вчиненням злочину оперативної закупки від 29.01.2024; протоколом вилучення від 29.01.2024; висновком експерта № СЕ-19/120-24/1479-БЛ від 07.02.2024; протоколом огляду відеозапису від 06.02.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 28.02.2024.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка та потерпілого у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розміру покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності. Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У позиції Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Зважаючи на санкцію статті з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а саме: підозрюваний усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, з моменту повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину, розуміючи реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає позбавлення волі.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може у незаконний спосіб впливати на свідка та потерпілого є те, що йому відомі анкетні дані вказаних осіб, він знає їх місце проживання, тому він зможе схиляти їх до дачі неправдивих показів чи відмовити від дачі показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Щодо ризику впливати на свідка та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків та потерпілого, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих (розшукових) дій, може позбавити орган досудового можливості забезпечити розслідування кримінального провадження та завершення провадження у розумні строки, у зв`язку з чим порушуватимуться права інших учасників.

Відповідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 1 ст. 179 КПК України визначає, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

За наведеного, та з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , та виконання ним обов`язків, запобіганню можливому переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, просить клопотання задовольнити.

2. Висловлені учасниками судового засідання позиції щодо поданого стороною обвинувачення клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у судовому засіданні вказане клопотання підтримав із викладених у ньому підстав і мотивів, та просив таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення вказаного клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

3. Норми кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви та оцінка слідчого судді.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя доходить такого висновку.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він є уродженцем міста Харків, українець, громадянин України, з середньою освітою, військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

На переконання слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується наступними матеріалами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 25.01.2024 року; протоколом огляду грошових коштів від 26.01.2024 року; протоколом огляду покупця та вручення йому грошових коштів перед початком проведення оперативної закупки від 26.01.2024 року; протоколом проведення контролю за вчиненням злочину оперативної закупки від 29.01.2024 року; протоколом вилучення від 29.01.2024 року; висновком експерта №СЕ-19/120-24/1479-БЛ від 07.02.2024 року; протоколом огляду відеозапису від 06.02.2024 року.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України. Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч.1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

4. Висновки слідчого судді.

Отже, оцінивши обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, з врахуванням характеру кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у випадку визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у якому він підозрюється, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), а також незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а тому клопотання слідчого, яке погоджено прокурором, підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.178, 179, 194 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 00 год. 00 хв. 28 квітня 2024 року, такі обов`язки: прибувати за вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 .

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1