Справа № 595/385/24
Провадження № 1-кп/595/69/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач кримінальне провадження №0000020 від 01 лютого 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гніздичів Жидачівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 28 січня 2024 року приблизно о 15 год. 30 хв. у ОСОБА_3 , який перебував біля магазину «Престиж», що на АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень та доводячи його до логічного завершення, в цей же день приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину «Престиж», що на АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 , який виник на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, тримаючи у правій руці скляну пляшку, ємністю 0,5 л, розбив її об бетонну клумбу, після чого в його руці залишилася горловина розбитої скляної пляшки, з якою він підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та, перебуваючи у безпосередній близькості до останнього, стоячи навпроти нього, горловиною від розбитої скляної пляшки, яку тримав у правій руці, умисно наніс два удари ОСОБА_5 , а саме один удар в область лівої руки та один удар в область обличчя з лівої сторони.

Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді ран щілиноподібної форми на лівій руці, що відносяться за ступенем тяжкості до легких з короткочасним розладом здоров`я, оскільки, при звичайному перебігу травматичного процесу, такі ушкодження потребують для свого загоєння термін, тривалістю понад 6 діб та садна на обличчі, що за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

25 квітня 2024 року, згідно вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого боку, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень, яке повинен понести ОСОБА_3 .. Угодою також визначено, що ОСОБА_3 зобов`язується вибачитися перед потерпілим упродовж місяця з дня набрання вироком законної сили.

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 цього Кодексу.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи присутнім в судовому засіданні, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, зазначив, що угода підписана ним добровільно.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Керуючись ст.ст. 469, 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 25 квітня 2024 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України потерпілий та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.389-1 КК України.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1