Дата документу 02.04.2024 Справа № 335/9368/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/540/24Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/9368/23Доповідач у 2-й інстанції - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 в особі представника - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Орджонікізевського районного суду м.Запоріжжя від 04 січня 2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у АДРЕСА_1 ) та проживає у АДРЕСА_2 ),

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК на підставі ст.45 КК у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо неї закрито.

В апеляційній скарзі потерпілий просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивував тим, що районний суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та дійшов помилкового висновку про необхідність звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження. Суд першої інстанції не врахував позицію прокурора та потерпілого щодо неможливості звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК, які зазначали у судовому засіданні про відсутність усіх передбачених законом обов`язкових підстав для застосування такої норми права. Апелянт не погоджується із твердженням районного суду про повне відшкодування обвинуваченою збитків. Потерпілим до обвинуваченої ОСОБА_9 було заявлено цивільний позов щодо відшкодування йому моральної шкоди у сумі 200 000 гривень, яку в подальшому з урахуванням вибачення обвинуваченої було зменшено до 15 000 гривень. Проте обвинувачена без згоди потерпілого на власний розсуд визначила розмір відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди у сумі 4 878 гривень та сплатила його. На переконання апелянта, саме по собі щире каяття, за відсутності активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення та повного відшкодування заподіяної йому шкоди, не є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію потерпілого та його представника, які повністю підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін; обвинуваченої та її захисника, які заперечили проти апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 в особі представника - адвоката ОСОБА_7 , про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони є слушними з огляду на наступне.

Зі змісту оскаржуваної ухвали, колегією суддів встановлено, що в провадженні Орджонікізевського районного суду м.Запоріжжя перебувало кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні передбаченого ч.1 ст.125 КК кримінального правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження відносно неї.

Суд, звільняючи обвинувачену ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закриваючи кримінальне провадження щодо неї, виходив з того, що всі умови та визначені ст.45 КК підстави для прийняття такого рішення наявні.

Разом з тим, районним судом було встановлено, що обвинувачена вчинила передбачене ч.1 ст.125 КК кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, раніше кримінальних правопорушень не вчиняла, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, повністю усвідомила протиправність свого вчинку, розкаялася у вчиненому, повністю відшкодувала завдані нею збитки, а тому ОСОБА_9 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Відповідно до ст.45 КК особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Апеляційний суд зауважує, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше певного кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому кримінальному правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього кримінального правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Натомість під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали колегія суддів встановила, що твердження районного суду про повне відшкодування обвинуваченою ОСОБА_9 завданих нею збитків потерпілому, а саме: моральної шкоди, не знайшли свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження. Суд першої інстанції не визначився із дійсним розміром завданої такої шкоди, а відтак не мав підстав для прийняття рішення про повне її відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції про звільнення обвинуваченої ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження щодо неї є передчасним, оскільки районний суд не дотримався в повному обсязі наведених у ст.45 КК вимог.

На переконання колегії суддів допущене районним судом під час розгляду кримінального провадження порушення вимог кримінального закону відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки воно не може бути усунуто під час апеляційного розгляду з огляду на положення ст.404 КПК.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно встановити наявність або відсутність передбачених ст.45 КК обставин та прийняти законне й обґрунтоване рішення, виклавши його у належно мотивованому процесуальному документі згідно з вимогами закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 в особі представника - адвоката ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу Орджонікізевського районного суду м.Запоріжжя від 04 січня 2024 року про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження щодо неї скасувати.

Призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4