ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/187/24 Справа № 694/1302/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 21 травня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

21.05.2024 начальник відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Просила слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 21 травня 2024 року клопотання слідчого задоволено частково.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 21.00 год. до 07.00 год. за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та суду у період з 21.00 год. до 07.00 год.;

- заборонити підозрюваному ОСОБА_7 , будь-яким способом спілкуватись зі свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та потерпілим ОСОБА_19 по цьому кримінальному провадженню, за відсутністю слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Запобіжний захід застосовано на строк 60 днів до 19.07.2024 включно.

Строк дії ухвали - до 19.07.2024 включно.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що на думку суду більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Відтак клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки існують всі обставини необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України. За таких обставин, та аналізу зібраних досудовим розслідуванням матеріалів клопотання та кримінального провадження, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту у нічний час доби за адресою проживання.

Також, слідчий суддя зазначив, що ним взято до уваги вік підозрюваного, а також те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, являється учасником бойових дій, характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неофіційне працевлаштування та те, що останній має постійне місце проживання де зможе перебувати під домашнім арештом. Вказані обставини зменшують наведені ризики.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав скаргу до Черкаського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі прокурор оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, в зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею не прийнято до уваги той факт, що відносно підозрюваного у Ватутінському районному судді Черкаської області перебувають на розгляді кримінальні провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України.

Підозрюваний безпосередньо знайомий зі свідками, які вказують на його причетність до вчинення злочину, що свідчить про те, що він може впливати на їх покази в судовому засіданні.

Слідчим суддею залишено поза увагою характер та фактичні обставини злочину, а саме що підозрюваний з місця злочину втік, після застосування до потерпілого фізичного насильства не забезпечив надання потерпілому медичної допомоги.

Перебуваючи під домашнім арештом підозрюваний як безпосередньо так і через родичів може впливати на потерпілого та свідків шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу, чим матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Отже, прокурор вважає, що ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 21 травня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного строком на 60 діб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006, ст. ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Згідно положень ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За даними матеріалів досудового розслідування встановлено, що 12.05.2024 року близько 24 год. 00 хв. у приміщені ресторану «Горняк», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 невідома особа умисно нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_3 . У подальшому ОСОБА_19 госпіталізовано до реанімаційного відділення КНП «Звенигородська БЛІЛ» в м. Звенигородка, Черкаської області. Встановлено попередній діагноз: ознаки забоїв головного мозку в передніх відділах лобової частки зліва та скроневій частці зліва, субарахноїдальний крововилив,перелом тім`яної кістки справа, з розповсюдженням лінії перелому на лямбоподібний шов та лускоподібний шов справа. Забій м`яких тканин лобово-тім`янопотиличної області справа.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 13 травня 2024 року близько 00 години 10 хвилин, перебуваючи в приміщенні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по просп. Незалежності (бувша назва просп. Ватутіна), 14 в м. Ватутіне Звенигородського району Черкаської області, в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, завдав удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у виді перелому тім`яної кістки справа з розповсюдженням лінії перелому на лямбоподібний шов та лускоподібний шов справа, забою головного мозку важкого ступеня, субарахноїдального крововиливу, пара орбітальних гематом, множинних саден обличчя, забійно-рваної рани верхньої губи ліворуч, що згідно висновку судово медичної експертизи № 05-9-01/173 від 16.05.2024 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

21.05.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Санкція злочину, про підозру у вчиненні якого повідомлено ОСОБА_7 передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Визначаючи вид запобіжного заходу, який буде достатнім та виправданим заходом для забезпечення запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, враховуючи дані, обставини вчинення кримінального правопорушення, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, слідчий суддя прийшов до висновку, що до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період часу за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у такий спосіб буде забезпечено пропорційність дотримання балансу між гарантіями виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, дотриманням належної поведінки, усуненням негативних ризиків для кримінального провадження та необхідністю недопущення зайвого втручання у приватне життя.

При обранні конкретного запобіжного заходу до ОСОБА_7 слідчий суддя врахував висловлену Європейським судом з питань захисту прав людини презумпцію про те, що за загальним правилом підозрюваний, за виключенням виняткових випадків, не має триматись під вартою.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризиків, на які посилався прокурор, то існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Водночас підстави вважати обґрунтованими існування стосовно підозрюваного інших ризиків, передбачених п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та наведених слідчим у матеріалах клопотання відсутні.

Крім того, прокурором ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; раніше не судимий, являється учасником бойових дій, характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неофіційне працевлаштування та те, що останній має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зможе перебувати під домашнім арештом.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу, оскільки даний запобіжний захід зможе забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Всі інші обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду прокурор не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Посилання прокурора на той факт, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, та можливість впливати на свідків, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки прокурор вимірює небезпеку можливості переховуватися від правосуддя лише і виключно наявність самої можливості, при цьому не наводячи жодних об`єктивних даних.

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч. 3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі прокурора є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають.

Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 21 травня 2024 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4