Справа № 454/3493/23
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

11.04.2024 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Сокаль обвинувальний акт у кримінальному провадженню за №0000039 від 16.02.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Сокальського районного суду Львівської області із Сокальського відділу Червоноградської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню №0000039 від 16.02.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинуваченими та їх захисником подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурора у зв`язку з тим, що такий затверджено з порушенням ст. 291 КПК України, а саме такий не містить печатки прокуратури, статус осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у обвинувальному акті зазначено за «підозрою», в той час як згідно ст. 290 КПК, обвинувальний акт повинен містити формулювання обвинувачення, а не підозри. Також оскільки у обвинувальному акті зазначено про пред`явлення потерпілим цивільного позову, такий має бути додатком до обвинувального акту. Зазначають на неналежне формулювання обвинувачення, оскільки не розуміють які саме дії ставляться у вину обвинуваченим у співвідношенні із фактом наявності невстановленої особи та тілесних ушкоджень у потерпілого.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив. Повідомив, що обвинувальний акт відповідає всім вимогам, визначеним у статті 291 КПК України. Просить призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Клопотань про витребування речей, документів та інших клопотань не подавав.

Обвинувачені та їх захисник підтримали клопотання щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Потерпілий та його представник заперечили щодо клопотання обвинувачених, вважають таке необґрунтованим, просили справу призначити до судового розгляду.

Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 3 частини 3статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. При цьому законодавець надає суду право, а не встановлює обов`язок, під час підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України (постанова Верховного Суду від 26 червня 2018 року справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203км17).

Відповідно до частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Положеннями частини 2статті 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Суд звертає увагу стороні захисту, що згідно норм КПК України особа лише у підготовчому судовому засіданні набуває статусу обвинуваченого, вимог щодо печатки прокурора у обвинувальному акті ст. 291 КПК України не передбачено. Цивільний позов потерпілого міститься при обвинувальному акті.

Також суд зауважує, що під формулюванням обвинувачення слід розуміти короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому. Належний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків органу досудового розслідування, а й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Водночас щодо доводів сторони обвинувачених про невідповідність формулювання обвинувачення, то пункт 5 частини 2статті 291 КПК України прямо передбачає, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як прокурор це вважає встановленим. Більше того, кримінальний процесуальний закон не надає суду повноважень до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, тощо, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора (постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду від 03 липня 2019 року у справі N 273/1053/17). В обвинувальному акті зазначаються не будь-які фактичні обставини кримінального правопорушення, а ті, які прокурор (а не суд чи сторона обвинуваченого) вважає встановленими. До цього слід додати, що КПК України містить положення про зміну обвинувачення в суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримання державного обвинувачення (частина 2 статті 337, статті 338-340 КПК України), а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (частина 3статті 337 КПК України). В свою чергу, якщо під час розгляду обвинувального акта суд не зможе дійти висновку про те, що викладені в ньому відомості (в тому числі фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення) не узгоджуються з представленими доказами або суперечать правилам кримінально-правової кваліфікації, він виносить виправдовуваний вирок.

Отже, визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, і формулювання обвинувачення належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані мають в своїй сукупності лише давати уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений відповідно до вимог статті 291 КПК України, оскільки містить всі формальні і змістовні елементи, передбачені законом. З огляду на перелік обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт відповідно до статті 291 КПК України, обставини, на які наголошувала сторона обвинувачених щодо його повернення, не можуть зумовлювати повернення обвинувального акту прокурору. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Заслухавши думку учасників підготовчого провадження, враховуючи те, що судом проведені всі підготовчі дії, передбачені ст. 315 КПК України, суд приходить до висновку, що дану кримінальну справу слід призначити до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 314-316, 323, 372, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачених про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0000039 від 16.02.2023 року.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сокалі (м.Сокаль, пл.Січових Стрільців, 19) на 27.05.2024р. о 10.30 год., в складі головуючого судді ОСОБА_1 .

Прийняти цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 та визнати його цивільним позивачем.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати цивільними відповідачами.

В судове засіданні викликати прокурора, потерпілого та його представника, обвинувачених та їх захисника.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає. Заперечення до неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок або на ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного та виховного характеру.

Суддя: ОСОБА_1