Справа № 183/1135/23
№ 1-кп/183/672/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості по якому внесені 09.11.2022 року до ЄРДР за № 0001229, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 1111 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2022 року президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направив до ради федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 05.00 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому збройними силами рф, які діяли за наказом керівництва рф і зсрф, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами зс та інших військових формувань рф здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

24 лютого 2022 року о 05.00 годині, за наказом президента російська федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи збройні сили рф та федеральну службу військ національної гвардії російської федерації.

Так, одним із першочергових етапів реалізації злочинного умислу щодо збройного нападу на державу Україна передбачалося здійснення вторгнення найбільш підготовлених та мобільних підрозділів зс рф, у тому числі спеціального призначення, на територію держави Україна для організації силових захоплень та взяття під контроль будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі та здійснення силового впливу на їх діяльність; блокування та взяття під контроль військових частин Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , підрозділів Національної гвардії України для перешкоджання їх законній діяльності щодо відсічі збройної агресії рф, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості; перекриття та блокування авіаційного, транспортного та морського сполучення по території держави Україна з метою недопущення пересування військових підрозділів ЗС України та представників правоохоронних органів для протидії збройній агресії зс рф; пошкодження військових об`єктів ЗС України, які мають важливе оборонне значення та об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України, в останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року, строком на 90 діб.

Після незаконного вторгнення на територію України та окупації частини території України, представниками збройних сил та інших державних органів російської федерації створено незаконні органи влади та окупаційні адміністрації, зокрема на території Куп`янського району Харківської області.

Так, після незаконного вторгнення на територію України збройних сил російської федерації, у період часу з кінця березня 2022 року, але не раніше 16.03.2022 року, по вересень 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим з об`єктивних причин, у громадянина України ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на колабораційну діяльність з країною-агресором російською федерацією та добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

З цією метою ОСОБА_3 , перебуваючи на території Куп`янського району Харківської області, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, добровільно надав згоду представникам збройних сил рф та ВЦА Харківської області на призначення на посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області, а саме на посаду «и.о. помощника начальника Кондрашевского териториального отдела ВГА Купянского района Харьковской области» при окупаційній адміністрації держави-агресора, створеної на тимчасово окупованій території Куп`янського району.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 1111 КК України, не визнав та показав, що до вторгнення окупаційних військ він один рік пропрацював на посаді старости с. Просянка Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області. Коли відбулося повномасштабне вторгнення рф на територію України, він опинився на тимчасово окупованій території с. Просянка. Його керівником був ОСОБА_6 , який був головою Кіндрашівської ОТГ. Після того, як с. Просянка опинилася в окупації, до нього почали приходити місцеві жителі та повідомляти, що у них почалися проблеми, тому він почав вирішувати питання місцевих мешканців та допомагав їм. Десь в кінці березня до нього приїхали військові рф на машинах з літерою «z», вони сказали йому повідомити людям, що оголошено комендантську годину в селі, які неможна порушувати, та сказали зібрати зброю в селі. Через деякий час до нього знову приїхали військові рф та він їм повідомив, що в селі немає зброї. Він чув вибух гранати, яку кинув Забайрачний. Після цього до нього приїхали військові та почали бити його. У кінці травня 2022 року він ОСОБА_7 в черговий раз зібрав усіх старост та сказав, що їм пропонують працювати в окупаційній адміністрації. Він відповів ОСОБА_6 , що відмовляється працювати на окупантів, розвернувся та поїхав. Через три дні після цього до нього приїхав ОСОБА_6 з військовими рф, вдарили його прикладом та почали погрожувати його родині та дітям. Після цього його ще два рази вивозили за село, били, змушували працювати. Через погрози він сам поїхав до ОСОБА_6 , та той повідомив йому, що буде давати розпорядження що робити. Він почав виконувати завдання окупаційної влади. Вдруге до нього приїхали військові рф та привезли гуманітарну допомогу, він був в клубі, однак допомогу від окупаційних військ роздавали, якісь дівчата. ОСОБА_6 змусив його збирати з пенсіонерів копії паспортів та заяви на видачу 10 тисяч рублів. Підлеглих у нього не було. Працював ОСОБА_8 , косив траву у с. Просянка. Також газети рф привозили для місцевого населення окупанти, ОСОБА_8 брав газети та говорив, що буде крутити самокрутки та розпалювати піч. Сам він за сільською радою спалював ці газети. Він розумів, що допомагає окупантам, але робив це під примусом. Він відвідував наради при окупаційній владі, але не часто. На роботу він виходив не кожного дня, гуманітарну допомогу не отримував, заробітну плату також не отримував за свою роботу, існував на окупованій території за рахунок власних збережень та заготівок на зиму в виді консервованих продуктів.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме:

- показання свідка ОСОБА_9 про те, що знає ОСОБА_3 з 2014 року, з 2020 року знає як старосту села Просянка. В підпорядкуванні у нього було 4 особи. Знає, що ОСОБА_3 співпрацював з військовими, оскільки бачила як він з окупантами ходив та відкривав школу та їм показував. Односельці казали, що він займає посаду помічника голови ОТГ. ОСОБА_3 разом з дружиною видавали людям російську гуманітарну допомогу. Було це в сільраді та клубі. ОСОБА_3 видавав за списками. ОСОБА_10 , який працював в сільраді роздавав газети «Харьков Z», які йому давав ОСОБА_3 .. Крім того, на ім`я ОСОБА_3 вона писала заяву для видачі дров, до якої давали й документи. Також з будівлі сільради зняли прапор України, а з будівлі школи прапор знімав власноруч ОСОБА_3 .. ОСОБА_10 розповідав, що ОСОБА_3 їздив на нараду до ОСОБА_7 для узгодження посад, щоб працівники отримували зарплатню. ОСОБА_3 та діловод сільради складали списки людей та возили їх до ОСОБА_7 для видачі гуманітарної допомоги. Вважає, що ОСОБА_3 співпрацював добровільно, оскільки не бачила відносно нього агресії;

- показання свідка ОСОБА_11 про те, що вона є дружиною обвинуваченого. До початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_3 був старостою села Просянка Куп`янського району Харківської області. Вона працювала діловодом. 24.02.2022 року окупаційні війська пройшли за селом, 25.02.2022 року через село пройшла військова техніка. В самому селі військових не було на постійній основі. За селом вони поставили пост та не випускали та не впускали людей. Через 10 днів стали приходити до ОСОБА_3 люди та просити допомоги, бо продуктів не було. Фермер дав мікроавтобус, та ОСОБА_3 привозив людям продукти. Вона, ОСОБА_3 та ОСОБА_12 знищили документи, які могли нашкодити людям, в тому числі про військовий облік. Це був кінець лютого початок березня 2022 року. Сільський голова викликав до себе всіх старост та директорів шкіл. Це було в кінці червня 2022 року. Він всім запропонував працювати на окупантів. ОСОБА_3 відмовився, голова на нього накричав та дав 5 днів на роздуми. Після цього голова приїхав з російськими військовими. Спочатку вони вмовляли ОСОБА_3 працювати, а потім заштовхали в машину з літерою «Z». Коли ОСОБА_3 повернувся, він розповів, що його вивезли за село, там побили, але він все одно відмовився співпрацювати. Таких випадків було декілька. Був випадок, коли військові шукали зброю по селу, тому ОСОБА_3 попередив всіх мисливців, щоб сховали рушниці. Після цього мешканець села Забайрачний кинув гранату в двір сусідів. До ОСОБА_3 приїхали військові та побили його за те, що він їм раніше казав, що зброї в селі немає. Вони приставили до скроні пістолет, поставили на коліна та попередили про те, що колись його розстріляють. Це було десь у березні 2022 року. Про те, що військові били ОСОБА_3 в квітні бачили ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .. До червня 2022 року ОСОБА_3 ніякі посади не займав. Але приїхали знову військові та погрожували розправою над батьками. Тоді ОСОБА_3 поїхав до ОСОБА_7 , який був начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , де підписав документи та став помічником начальника. Коли привозили гуманітарну допомогу ОСОБА_3 роздавав її людям. В кінці липня початку серпня 2022 року ОСОБА_3 змусили бути присутнім при тому, як людям роздавали гроші, але сам особисто він їх не роздавав. ОСОБА_7 надавав ОСОБА_3 агітаційні газети для передачі мешканцям села, але ОСОБА_3 їх спалив. Прапор України висів на сільраді більше місяця після початку окупації. Але згодом ми всі побачили, що прапора немає, де він дівся ми не знаємо. Після деокупації ОСОБА_3 власноруч повісив прапор України на сільраду;

- показання свідка ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_3 вона знає приблизно 30 років. До окупації він був старостою села Просянка, займався питаннями життя села. Після 24.02.2022 року сільрада була зачинена. Чи займав ОСОБА_3 після початку окупації якусь посаду, вона не знає. Від односельців їй відомо, що ОСОБА_3 військові неодноразово били, ставили на коліна та погрожували зброєю;

- показання свідка ОСОБА_13 про те, що до окупації жила в с. Просянка та знає ОСОБА_3 приблизно 20 років. Знає як хорошу людину, був проукраїнський, турбувався про людей, був старостою села. Під час окупації сільрада була закрита, знає про це, оскільки кожний день їздила повз. Окупанти в селі постійно не знаходилися. Приїздили тільки 2-3 рази. Прапор на сільраді висів 1,5-2 місяці. Коли вона з сім`єю знаходилися на пасиці, приїздили окупанти, гукали сусіда, а той не вийшов. Тоді вони зайшли до ОСОБА_3 та казали йому: «Ти ж казав, що зброї в селі немає. Знайдемо пожалієш, що живий.». Потім вони побили ОСОБА_3 кулаками та ногами. Гуманітарну допомогу видавали самі росіяни, ОСОБА_3 вона там не бачила. В червні 2022 року вона їздила до ОСОБА_7 по своїх питаннях та бачила, як ОСОБА_3 відмовився співпрацювати, а ОСОБА_7 йому сказав: «Тоді чекай до себе гостей». ОСОБА_3 знав, що її син служить в ЗСУ, але не видав окупантам. Також ОСОБА_3 попереджав людей, щоб вони ховали зброю. Бачила на нараді у ОСОБА_7 всіх, хто раніше працював, там і чула відмову від ОСОБА_3 .. Те як били окупанти ОСОБА_3 вона особисто бачила десь у квітні;

- показання свідка ОСОБА_16 про те, що під час окупації він був у с. Просянка. Старостою до окупації був ОСОБА_3 . Під час окупації нічого не змінилося: ОСОБА_3 повідомляв всіх про комендантську годину, сільрада працювала. В селі блокпостів не було, але іноді приїздили військові на машинах з «Z». ОСОБА_3 та його дружина працювали: наводили порядок, роздавали гуманітарну допомогу. Працювали й інші працівники. Спочатку ОСОБА_17 , потім ОСОБА_10 . ОСОБА_3 роздавав людям м`ясо, видавав пенсіонерам рублі. Це все було в сільраді, туди ж подавали й документи. Російські газети були в поштовій скриньці, хто їх приносив, він не знає. Публічно на території села ОСОБА_3 не агітував за росію. Працювати ОСОБА_3 заставляв ОСОБА_7 , про що знало все село. На сільраді висіла об`ява про заміну паспортів на російські. Але це писав не ОСОБА_3 .. ОСОБА_3 підтримував мешканців села, а ні окупантів. Йому це було важливо, щоб у селі був порядок. М`ясо привозив ОСОБА_3 з с. Гусинки та с. Чкаловськ, воно було українське;

- показання свідка ОСОБА_8 про те, що під час окупації ОСОБА_3 був старостою. В підпорядкуванні був він, дружина ОСОБА_3 як діловод та прибиральниця. ОСОБА_3 розповідав, що ОСОБА_7 йому погрожував, тому й ОСОБА_3 працював. Гроші привозив ОСОБА_7 , а видавав за його вказівкою ОСОБА_3 за списками. Він особисто звільнився після початку окупації бо не хотів працювати на росіян. Після нього прийшов ОСОБА_10 , вважає, що розпорядження йому давав ОСОБА_7 . ОСОБА_3 збори села не проводив, оголошень на сільраді ніяких не було. Український прапор з сільради зняли в травні-червні, іншого не повісили. Гуманітарна допомога була з СГ «Пальміра», «8 березня» та КМКК, тільки українська. Газети російські ОСОБА_3 , він та ОСОБА_12 спалили за сільрадою, ОСОБА_3 був проукраїнський;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.11.2022 року про внесення відомостей про кримінальне правопорушення за № 0001229 за ч. 5 ст. 1111 КК України

(т. 2, а.п. 72);

- протокол огляду речей і документів від 10.12.2022 року, відповідно до якого було оглянуто документи, які надійшли з Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області на адресу Куп`янського РВ УСБУ в Харківській області:

лист з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 на должность ОСОБА_3 » № РГ-19/22 від 22.04.2022 року, яким ОСОБА_3 призначено виконуючим обов`язки «старосты с. Просянка территориального управления Военно-гражданской администрации Харьковской области», який підписаний «Главой Военно-гражданской администрации Харьковской области» ОСОБА_18 ;

лист з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 от 22.04.2022»:

лист з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », в якому зазначені посади, приз віща та номери телефонів керівників окупаційної адміністрації Куп`янського району Харківської області

(т. 2 а.п. 82-88);

- постанова про визнання речовими доказами від 16.12.2022 року, відповідно до якої мобільний телефон «Redmi 4X» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 , вилучені під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні

(т. 2 а.п. 109-110);

- «трудовой договор» без номера та дати, відповідно до якого «временная гражданская администрация Купянского района Харьковской области в лице в.о. Главы ОСОБА_19 с одной стороны и гражданин Украины ОСОБА_3 с другой стороны заключили настояний договор», відповідно до якого ОСОБА_3 було прийнято на посаду «исполняющего обязанности помощника начальника отдела (сельского) Кондрашовского территориального отдела ВГА Купянского района Харьковской области», та на якому мається підпис від імені ОСОБА_3

(т. 2 а.п. 140-142);

- «акт списания» від 28.07.2022 року, на якому мається підпис, виконаний від імені ОСОБА_3 як «и.о. поморника начальника Кондрашевского территориального отдела ВГА Купянского района Харьковской области»

(т. 2 а.п. 143);

- « ІНФОРМАЦІЯ_7 », на якому є підпис, виконаний від імені «поморника начальника отдела» ОСОБА_3

(т. 2 а.п. 144);

- «перечень населенных пунктов с указанием ответственного лица по Кондрашовскому территориальному отделу ВГА Купянского района Харьковской области», підписаний «и.о. начальника Кондрашовского территориального отдела» ОСОБА_7 , в якому навпроти с. Просянка зазначений ОСОБА_3 як «помощник начальника отдела»

(т. 2 а.п. 145);

- лист, підписаний «и.о. начальника Кондрашовского территориального отдела» ОСОБА_7 про «данные об ответственных за распространение газеты «Харьков Z», відповідно до якого в с. Просянка зазначений ОСОБА_3

(т. 2 а.п. 146-147);

- висновок експерта від 25.01.2023 року за № СЕ-19/121-23/1277-ПЧ, відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_3 у графі «Работник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серии МН140397, выдан Купянским ГРОУМВД Украины в Харьковской обл. от 16.07.2001 года, проживающий(ая): АДРЕСА_1 _ ОСОБА_3 » та у графі «Копию трудового договора получил(а) _ ОСОБА_3 » у документі з назвою «Трудовой договор №_ от «_» __2022 года» у графы «И.о. помощника начальника Кондрашевского территориального отдела ВГА Купянского района Харьковской области ОСОБА_3 » у документі «Акт списания ГСМ от 28.07.2022 г.» у графі «и.о. поморника начальника Кондрашевского территориального отдела ВГА Купянского района Харьковской области ОСОБА_3 » у документі з назвою «Акт списания ГСМ от 28.07.2022 г.», виконані ОСОБА_3

(т. 2 а.п. 148-153).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 5 ст. 1111 КК України добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставиною, яка обтяжує покарання, визначеною ст. 67 КК України, вважає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визначеною ст. 66 КК України, суд вважає розкаяння ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення.

Суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, характеризується більшістю свідків, допитаних в судовому засіданні, позитивно.

Санкція ч. 5 ст. 1111 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

З урахуванням обставин скоєння кримінальних правопорушень, їх наслідків, а також обраної позиції обвинуваченого ОСОБА_3 , з урахуванням того, що більшість з допитаних в судовому засіданні свідків зазначала, що ОСОБА_3 скоював злочин, але при цьому піклувався про інтереси односельців, не вчиняв активних дій, які б свідчили про його проросійську позицію, суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді максимального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим, а призначення мінімального покарання сприятиме достатньою мірою виправленню обвинуваченого ОСОБА_3 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначене покарання у виді позбавленням права займати посади в органах державної влади та органах з надання державних послуг. Однак суд не знайшов підстав для призначення ОСОБА_3 покарання у виді конфіскації майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 1111 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 років з позбавленням права займати посади в органах державної влади та органах з надання державних послуг строком на 10 років, без конфіскації майна.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 строк його перебування під вартою з 15.12.2022 року до 25.06.2024 року включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити ОСОБА_3 без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з моменту початку фактичного відбування покарання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.12.2022 року, мобільного телефону «Redmi 4X» IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 З МІС КАРТКОЮ НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 111-113).

Речовий доказ у вигляді мобільного телефону «Redmi 4X» IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 передати власнику (т. 2 а.п. 109-110).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства Внутрішніх Справ України за проведення почеркознавчої експертизи 4.530,72 гривні (т. 2 а.п. 154).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк та в тому ж порядку після отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1