21.05.2024 Справа № 756/6361/24
Номер справи 756/6361/24
Номер провадження 1-кс/756/1338/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчої СВ Оболонського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поданого в межах кримінального провадження № 0001069, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 25 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

17 травня 2024 року слідча СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0001069 від 25 березня 2024 року за ч. 4 ст. 187 КК України.

Обґрунтовуючи вимоги заявленого клопотання, слідчий посилається на те,що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у відповідності до вимог ст. 278 КПК України 25 березня 2024 року йому повідомлено підозру.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 27 березня 2024 року ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 22 травня 2024 року, включно.

Керівником Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, до 25 червня 2024 року.

Враховуючи, що строк досудового розслідування продовжено, а строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 22 травня 2024 року, завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається можливим, через необхідність отримати висновки судових молекулярно - генетичних експертиз, отримати висновок судової товарознавчої експертизи, отримати тимчасовий доступ до речей та документів, після отримання висновків судових експертиз, вирішити питання про зміну раніше повідомленої підозри, провести інші необхідні слідчі (розшукові) дії, у проведенні яких виникне необхідність; виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України, а саме надати доступ та ознайомити з матеріалами кримінального провадження потерпілому і підозрюваних та їх захисників у даному кримінальному провадженні; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, згідно з вимогами ст. 291 КПК України.

Посилаючись що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний ухвалою слідчого судді запобіжний захід відносно підозрюваного не зменшилися та продовжують існувати. Відтак виникла необхідність у продовженні застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав та мотивів наведених у клопотанні. Зауважив, що встановлені попередньо ризики при обранні запобіжного заходу не перестали існувати, без визначення застави.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора, просив визначити розмір застави.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшла висновку, про наявність підстав для задоволення поданого клопотання.

Виклад обставин та правова кваліфікація

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2024 року за № 0001069 за ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений органом досудового розслідування день, час та місці, але не пізніше 24 березня 2024 року у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, виник умисел спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із проникненням у приміщення житла потерпілого ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, в цей день, близько о 19:35 год. прибули до місця проживання ОСОБА_8 та постукали в двері його квартири. При відчиненні дверей зсередини потерпілим ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами увірвалися до приміщення квартири яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Продовжуючи реалізовувати наведений умисел, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та інші невстановлені особи, перебуваючи у приміщенні вказаної квартири застосували до ОСОБА_8 насильницькі дії, які є небезпечними для життя та здоров`я, а саме погрожували застосувати фізичне та психологічне насильство, з метою подолання можливого опору з боку потерпілого, змушували останнього шляхом погрози вбивства викрити місце зберігання грошових коштів, якими учасники групи планували заволодіти. ОСОБА_7 , будучи організатором наведеної групи осіб, підготував будівельні стяжки для подолання можливого опору з боку потерпілого.

Після цього, ОСОБА_7 знаходячись поряд із потерпілим, слідкував за його діями та погрожував застосувати фізичне насилля відносно останнього, де в цей момент, ОСОБА_5 разом із невстановленими особами здійснював обшук квартири ОСОБА_8 . За результатом проведеного обшуку, група осіб викрала майно, що належало ОСОБА_8 , а саме грошові кошти в розмірі 20000 грн, 390 доларів США та мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Mi 8», вартість якого становить 6500 грн. Заволодівши наведеним майном ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , а також інші невстановлені особи покинули місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Унаслідок вчинення даного злочину, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 спричинили ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 41651,50 грн

Орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 278 КПК України 25 березня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК КК України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 22 травня 2024 року, включно.

Керівником Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, до 25 червня 2024 року.

Обґрунтування клопотання

Діяння, в якому підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність встановлених ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується ( п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Мотиви й висновки суду

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України. Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

У відповідності до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25 березня 2024 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001069, здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У відповідності до положення ст. 278 КПК України ОСОБА_5 25 березня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Отже, у відповідності до вимог статті 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування (продовження) запобіжного заходу.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція частини 4 статті 187 КК України передбачає покарання від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою встановлено, що ОСОБА_5 , є громадянином російської федерації, без легального місця постійного проживання на території України, не одружений, не працюючий, тимчасово проживає АДРЕСА_2 .

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності. За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри

Згідно з статтею 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшла до висновку про наявність доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_5 поза розумним сумнівом, до інкримінованого кримінального правопорушення. Підозрюваний в судовому засіданні визнав обсяг пред`явленої підозри.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо ризиків кримінального провадження

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, вчинити нове кримінальне правопорушення, здійснити вплив на потерпілого, свдків, заявлені ризики заслуговують на увагу.

Обставини, які підтверджують ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності.

Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 є громадянином російської федерації, на території України перебуває без будь-яких офіційних документів, не має родини, відсутнє працевлаштування, тобто стабільного доходу для існування та забезпечення власних потреб, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Втеча підозрюваного ОСОБА_5 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді згідно розумних строків КПК.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, із засудженням до можливого покарання у вигляді позбавлення волі у найближчій перспективі, з урахуванням встановлених на даному етапі обставин вчинення протиправних дій, доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, що буде перешкоджати досудовому розслідуванню.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, слідча суддя вважає маловірогідним, раніше ОСОБА_5 не притягувався до кримінальної відповідальності. Проте, з метою помсти, підозрюваний може знову спробувати здійснити напад на потерпілого.

Слідчий суддя приходить до висновку, що з урахуванням особи підозрюваного, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а так само впливати на потерпілого та свідків та іншим засобом перешкоджати досудовому розслідуванню.

За таких обставин, слідча суддя вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, зокрема зазначені в пункті 1,2,3,5 статті 177 КПК, отже, на даному етапі кримінального провадження продовження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Крім того, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, заявлені ризики не зменшились, з часу обрання ОСОБА_5 міри запобіжного заходу та продовжують надалі існувати, а тому виправдовують подальше тримання особи під вартою.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно зі ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

У відповідності до положень статей 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено в разі неможливості закінчення досудового розслідування у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Приймаючи рішення щодо поданого клопотання, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.

Визначаючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя виходить із такого.

Відповідно до пункту 1 частини 4статті 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави як альтернативний захід.

З урахуванням положення ч. 1 ст. 197 КПК України, яка передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, клопотання підлягає задоволенню з продовженням строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 25 червня 2024 року.

Керуючись ст. 29 Конституції України, статтями 177, 178, 193, 194, 196, 197,199, 205, 309, 395, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої СВ Оболонського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поданого в межах кримінального провадження № 0001069, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 25 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 37 діб, тобто до 25 червня 2024 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 21 травня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1