У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

та представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/17396/22, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 19.04.2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Мукачівського району, с. Червеньово та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, вважається не судимим,

у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 186 КК України ,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, вважається не судимим,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Узбекістану та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження № 308/17396/22, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 19.04.2022 року про обвинувачення ОСОБА_11 , у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України.

16.05.2024 року від прокурора Ужгородської окружної прокуратури надійшло клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Подане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України, які є тяжкими, а тому наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема: ОСОБА_4 може переховуватися від суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Отже, наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наведені вище та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для продовження запобіжного заходу вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 на період судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_12 підтримав подане ним клопотання з викладеними в такому мотивами. Зазначив, що підозра є обґрунтованою та ризики є реальними. Просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Що стосується поданого стороною захисту клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на нічний, то заперечив у задоволенні такого.

Представник потерпілої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечила. Зазначила, що ризики відсутні, а тому просила змінити її підзахисному запобіжний захід на нічний домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 , в судовому засіданні підтримали думку захисника ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03.10.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід на тримання під вартою, без визначення розміру застави, який в подальшому, 30.11.2023 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено до 27.01.2024 включно.

Рішенням Закарпатського апеляційного суду від 14.02.2024 року запобіжний захід було змінено на цілодобовий домашній арешт, строк дії якого було визначено до 20.03.2024 року.

У подальшому ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2024 року строк дії обраного запобіжного заходу було продовжено до 18.05.2024 року включно.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 під час судового розгляду.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Судом враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України, один з яких відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який може бути призначено покарання від семи до десяти років позбавлення волі.

При розгляді клопотання слідчим суддею оцінено особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, офіційно ніде не працює, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

З огляду на фактичні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків по справі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що в свою чергу свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Поряд з цим, враховуючи фактичні обставини справи за яких стороною обвинувачення свідки у судове засідання не забезпечуються та особу обвинуваченого, який покладені на нього судом обов`язку не порушує, суд приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_4 , саме такого запобіжного заходу, як нічний домашній арешт з застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, призведе до виконання завдання кримінального провадження щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин, внесене прокурором клопотання та клопотання сторони захисту підлягають до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 314, 315, КПК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Клопотання сторони захисту задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, вважається не судимим, обвинуваченого у вчиненні у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України, у вигляді нічного домашнього арешту, з застосування електронних засобів контролю, в межах судового розгляду справи до 14.07.2024 року, заборонивши залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., без дозволу прокурора або суду.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- носити електронний засіб контролю,

- прибувати до суду за кожною вимогою,

- не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, без дозволу прокурора або суду,

- не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду у період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади ГУ ДМС в Закарпатській області, свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1