Справа № 743/1219/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/279/24
Категорія - ч. 3 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0001911 від 01.06.2023 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2023 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 02 листопада 2023 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім років без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2023 року у виді п`яти років позбавлення волі більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку у законну силу не обирався. Строк покарання визначено рахувати з часу фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у сумі 4 779 грн 60 коп.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 31 травня 2023 року в період часу з 19 год. 29 хв. по 19 год. 40 хв., умисно та повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, всупереч волі власника, перебуваючи біля домогосподарства АДРЕСА_3 , підійшов до припаркованого біля вказаного домогосподарства автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Touran», 2013 року випуску«, сірого кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , номерний знак - НОМЕР_2 , який згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8945 від 01 червня 2022 року належить ОСОБА_9 та який перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_10 .

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, обвинувачений ОСОБА_7 через незамкнені водійські двері, проник до салону вищевказаного автомобіля, де, знаходячись на водійському сидінні, за допомогою ключа від замка запалення запустив двигун автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Touran», 2013 року випуску, сірого кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , номерний знак - НОМЕР_2 , вартістю 416 080 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, право власності на який згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8945 від 01 червня 2022 року належить ОСОБА_9 та який перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_10 , після чого поїхав на ньому в невідомому напрямку. В ході експлуатації викраденого автомобіля ОСОБА_7 спричинив його пошкодження, у зв`язку з чим вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Touran», 2013 року випуску, сірого кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , номерний знак - НОМЕР_2 складає 51 887 грн. 70 коп., тим самим ОСОБА_7 своїми злочинними діями, які виразилися у незаконному заволодіння транспортним засобом та його подальшим пошкодженням внаслідок експлуатації, завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності його вини та правильності кваліфікації дій, просив змінити вирок місцевого суду у зв`язку із суворістю покарання та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом безпідставно не прийнято до уваги його доводи про наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 та істотно знижують суспільну небезпеку вчиненого, зокрема, визнання вини як протягом досудового розслідування так і в суді, внаслідок чого розгляд справи відбувся без дослідження доказів у порядку ст. 349 КПК України, сприяння розслідуванню та надання послідовних показань. Те, що останній не відшкодував шкоду потерпілій дійсно так, бо він не мав реальної можливості, але готовий її відшкодувати, про що запевнив суд, вибачився перед потерпілою. Вважає, що всі ці обставини дають підстави призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позицію захисту та думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 289 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Положеннями ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. Це є правом, а не обов`язком суду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд 1 інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, дотримуючись вимог кримінального закону, урахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік та відношення до вчиненого, посередні характеристики за місцем мешкання, те, що раніше він неодноразово судимий та має непогашену судимість, врахована думка потерпілої, обставини, які пом`якшують покарання, якими суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставини, які обтяжують покарання і дійшов правильного висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті та остаточного покарання за підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання, а тому відсутні підстави для його пом`якшення, оскільки всі обставини, на які посилається захисник у апеляційній скарзі, судом враховані.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_7 має намір відшкодувати збитки не є підставою для пом`якшення йому покарання.

Апеляційний суд вважає, що саме таке покарання є законним, справедливим, буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 376, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2023 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4