Справа № 308/4216/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 19.01.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000002, та зобов`язати слідчого допитати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження як потерпілих, вручити їм пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування скарги зазначає, що 17.01.2024 вона звернулася до слідчого ОСОБА_5 з клопотанням про визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 потерпілими в ЄРДР 000002, вмотивовану тим, що внаслідок фальсифікації матеріалів кримінального провадження слідчим СВ ГУНП Закарпатської області ОСОБА_8 до ОСОБА_4 безпідставно застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а до ОСОБА_7 безпідставно застосовано арешт майна, що перешкоджає останній здійснювати підприємницьку діяльність та наносить збитки.

Зазначає, що 14.02.2024 на особистому прийомі керівника ДБР м. Львова була отримана копія постанови від 19.01.2024 за підписом ОСОБА_9 щодо відмови у задоволенні клопотання про визнання потерпілими від 17.01.24, яка вмотивована тим, що в кримінальному провадженні відсутні відомості щодо залучення її як сторони чи представника сторони у кримінальному провадженні.

Вважає постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №000002 від 19.01.24 такою, що суперечить матеріалам кримінального провадження, а саме витягу з ЄРДР від 04.01.2024 та ухвалі суду у справі 308/21612/23 в яких чітко встановлено, що в даному кримінальному провадженні вона є представником заявника, яка подавала заяву про злочин та оскаржила бездіяльність слідчого органу до суду в порядку 303 КПК України.

Наголошує, що до матеріалів кримінального провадження № 000002 клопотанням від 11.01.2024 зареєстрованого за вх. №1089 додано докази нанесення ОСОБА_7 та ОСОБА_4 шкоди в наслідок дій слідчого ОСОБА_12 за ознаками злочинів за ст.ст. 365, 366, 367 КК України. Факт нанесення моїм клієнтам шкоди також встановлено ухвалами суду у справі №308/4300/20 та 307/53/24.

Отже факт заподіяння ОСОБА_4 та ОСОБА_7 кримінальним правопорушенням моральної та матеріальної шкоди внаслідок перешкоджання підприємницькій діяльності та безпідставного обмеження свободи є очевидним та підтвердженим документально.

Проте, слідчим безпідставно відмовлено їй у визнанні потерпілим та в порушення вимог ст. 55 КПК України не визнано заявників потерпілими, а тому просить скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати слідчого допитати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000002 як потерпілих, вручити їм пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Заявник ОСОБА_4 не скористався правом на участь у судовому засіданні та йогопредставник ОСОБА_3 подала заяву, згідно якої просила задоволити скаргу у повному обсязі та розглянути без їх участі.

Представник Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, заяв , клопотань чи заперечень не подавав, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0000002 від 04.01.2024 року за ч. 2 ст. 367 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 17.01.2024 адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого ОСОБА_5 з клопотанням про визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 потерпілими в ЄРДР 000002.

З оглянутої постанови слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 19 січня 2024 року встановлено, що заявнику ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні її клопотання про визнання потерпілим.

Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови слідчий зазначає, що на даному етапі досудового розслідування відсутні відомості про залучення адвокта ОСОБА_3 як сторони, чи представника сторони у кримінальному провадженні, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Під час проведення перевірки обставин, викладених у клопотанні адвоката ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження у якості потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник та не наведено мотивів їх відхилення, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, які б дали підстави вважати, що заявнику не завдано ані матеріальної, ані моральної шкоди.

За такого, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного приходить до висновку, що скарга в частині скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання у межах кримінального провадження №0000002 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в цій частині.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином КПК України чітко передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та відповідно які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.

Скаржник згідно прохальної частини скарги просить зобов`язати слідчого допитати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження як потерпілих, вручити їм пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Проте слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу заявника на вимоги ч. 5 ст. 40 КПК України, згідно якої слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. А тому, вимога скарги про зобов`язання слідчого допитати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , а також вручити пам`ятку про процесуальні права потерпілого у кримінальному провадженні до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищенаведене скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 19.01.2024 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000002 від 04.01.2024 року - скасувати.

Зобов`язати слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000002, виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України щодо вирішення питання про залучення в якості потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні.

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1