Єдиний унікальний номер 205/4955/24
1-кп/205/820/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в місті Дніпро обвинувальний акт, що надійшов з Дніпропетровської обласної прокуратури, в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12 квітня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_17

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32

третьої особи ОСОБА_33

представника третьої особи адвоката ОСОБА_34

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000143 від 12 квітня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України.

Під час судового засідання, прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, відносно останнього не зникли, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх зобов`язань, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері громадської безпеки та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років та від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Також матеріали справи ще не досліджені, свідки не допитані. Існує ризик незаконно впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни ними показань чи надання ними неправдивих показань. Одночасно прокурор зазначив, що тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою у даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх наглядачів наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «Поваги до свободи особистості». Зважаючи на тяжкість та специфіку вчинених підозрюваним ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 1 816 800 грн. таким чином запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_3 переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також під час судового засідання, прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, відносно останнього не зникли, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх зобов`язань так як ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері громадської безпеки та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років та від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Також матеріали справи ще не досліджені, свідки не допитані. Існує ризик незаконно впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни ними показань чи надання ними неправдивих показань. Крім того, прокурор зазначила, що зважаючи на тяжкість та специфіку вчинених ОСОБА_12 кримінальних правопорушень доцільно продовжити строк тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 545 040 гривень, таким чином запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_18 заперечували проти задоволення клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_3 перебуває під вартою на протязі тривалого часу, в нього є батько інвалід, який потребує догляду. Також на його утриманні знаходяться неповнолітні діти. Вважають, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. Адвокат ОСОБА_18 надала суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Адвокат ОСОБА_35 в судовому засіданні повністю підтримала позицію свого колеги адвоката ОСОБА_18 та просила суд звернути увагу, що в своєму клопотанні прокурор визначає розмір застави як можливо внести за обвинуваченого ОСОБА_3 , при цьому посилається на неможливість зміни запобіжного заходу на домашній арешт, що не відповідає загальним положенням про запобіжні заходи, за якими застава є більш м`яким запобіжним заходом ніж домашній арешт.

Інші учасники судового засідання вирішення зазначеного питання покладають на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник адвокат ОСОБА_28 заперечували проти задоволення клопотання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважають клопотання не обґрунтованим. Так на думку сторони захисту, тяжкість можливого покарання не обґрунтовує тривале тримання його підзахисного під вартою. Також просить су звернути увагу, що підозру його підзахисному ОСОБА_12 було вручено через його дружину, а тому він мав можливість скритися від органів досудового розслідування, але не зробив цього. Також захисник пояснив, що його підзахисний є військовослужбовцем, має сталі соціальні зв`язки, а тому запобіжний захід у виді домашнього арешту на його думку зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Інші учасники судового засідання залишили розгляд клопотання прокурора на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, приходить до наступного.

19 червня 2023 року ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21червня 2023 року відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Який в подальшому було неодноразово продовжено ухвалами слідчих суддів Кіровського районного суду міста Дніпропетровська, в останнє 13 березня 2024 року.

26 грудня 2023 року ОСОБА_12 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року відносно ОСОБА_12 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Який в подальшому було продовжено ухвалами слідчих суддів Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 3 лютого 2024 року, 13 березня 2024 року

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що пунктом 3 статті 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. Зокрема, ЄСПЛ послався на практику застосування статті 5 Конвенції у рішення «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства». У вказаних рішеннях ЄСПЛ констатував, що основною метою статті 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі існує значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Так, відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.

22 квітня 2024 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12 травня 2022 року, до якого були додані реєстр матеріалів досудового розслідування.

Тоб то на час розгляду клопотання, кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_12 знаходиться в провадженні суду менш місяця.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового розгляду, у зв`язку з чим на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів прийшов до висновку про можливу причетність ОСОБА_3 та ОСОБА_12 до скоєння кримінальних правопорушень в яких їх обвинувачують.

Вирішуючи клопотання прокурора суд враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. На сьогоднішній день, справа по суті ще не розглядалася, судом не було досліджено письмові докази, не допитані свідки, не досліджені речові докази. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлюючи можливість отримання покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від суду, може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки сприймаючи тяжкість покарання може вдатися спроб впливу на свідків з метою зміни останніми своїх показів, для уникнення можливого покарання. Даний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії підготовчого судового засідання та судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_3 будь-якого альтернативного запобіжного заходу, суд зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є необхідність дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою високою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання ОСОБА_3 під вартою.

Посилання сторони захисту на наявність у ОСОБА_3 стійких соціальних зв`язків, які можуть стримувати поведінку обвинуваченого, теж не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, оскільки, наявність у нього родини, роботи та хронічних захворювань а також наявність на утриманні малолітніх дітей не стали для нього достатнім чинником стримуючим його поведінку та не завадили вчинити кримінальне правопорушення в якому його обвинувачують.

Таким чином, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, суд погоджується з клопотанням сторони обвинувачення, оскільки вважає що зазначені обставини, виправдовують продовження обмеження права ОСОБА_3 на свободу в саме такий спосіб процесуального примусу.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 суд враховує те, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. На сьогоднішній день, справа по суті ще не розглядалася, судом не було досліджено письмові докази, не допитані свідки, не досліджені речові докази. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_12 усвідомлюючи можливість отримання покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від суду, може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки сприймаючи тяжкість покарання може вдатися спроб впливу на свідків з метою зміни останніми своїх показів, для уникнення можливого покарання. Даний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії підготовчого судового засідання та судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_12 будь-якого альтернативного запобіжного заходу, суд зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є необхідність дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою високою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання ОСОБА_12 під вартою.При цьому, відсутність, на теперішній час, фактів втечі обвинуваченого чи впливу на свідків, жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому.

Посилання сторони захисту на наявність у ОСОБА_12 стійких соціальних зв`язків, які можуть стримувати поведінку обвинуваченого, теж не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, оскільки, наявність у нього родини, роботи та хронічних захворювань не стали для нього достатнім чинником стримуючим його поведінку та не завадили вчинити кримінальне правопорушення в якому його обвинувачують.

Таким чином, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, суд погоджується з клопотанням сторони обвинувачення, оскільки вважає що зазначені обставини, виправдовують продовження обмеження права ОСОБА_12 на свободу в саме такий спосіб процесуального примусу.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, оскільки прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшились та у сукупності з іншими встановленими обставинами виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за можливе продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів.

Відповідно до вимог ст. 197 ч.1 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Оскільки згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у організації злочинної діяльності то на думку суду, застава у зазначених п.3 ч.5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим, е вважає за необхідне визначити заставу в розмірі що дорівнює 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку суду, саме цей розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Крім того, на думку суду, відносно ОСОБА_12 слід визначити розмір застави, що дорівнює 180 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку суду, саме цей розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_12 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинувачених альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на них такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 183, 199, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_36 поданого в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12 квітня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :

- обвинуваченому ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України;

- обвинуваченому ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» УДПтСУ в Дніпропетровській області строком на шістдесят діб тобто до 04 липня 2024 року.

Продовжити відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , обвинуваченого за ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» УДПтСУ в Дніпропетровській області строком на шістдесят діб тобто до 04 липня 2024 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити:

- ОСОБА_3 суму застави у розмірі 1 816 800 (один мільйон вісімсот шістнадцять тисяч вісімсот) гривен 00 копійок, що дорівнює шестистам прожитковим мінімумам для працездатних осіб.

- ОСОБА_12 суму застави у розмірі 545 040 ( п`ятсот сорок п`ять тисячі сорок) гривен 00 копійок, що дорівнює ста вісімдесяти прожитковим мінімумам для працездатних осіб.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

В разі внесення застави, покласти на обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_12 обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4) не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1