Справа № 524/6221/23
Провадження № 1-кп/524/241/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року.Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0001470 від 18.06.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта середньо - технічна, військового ЗСУ, військового звання старший сержант, перебуваючого на посаді сержанта резерву 1 взводу резерву сержантського складу 2 роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, інвалідом, депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 призвано за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2 від 11.04.2023 року, ОСОБА_5 призначено на посаду сержанта резерву 1 взводу резерву сержантського складу 2 роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_5 , вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують старшого сержанта ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, старший сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

17.06.2023 року приблизно о 12 годині ОСОБА_5 , перебував у приміщенні кімнати № 4 секції 23 будинку АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 з мотивів раптово виниклих неприязних стосунків через неакуратну поведінку потерпілого в кімнаті обвинуваченого ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 на протязі часу з 12 год. 17.06.2023 року по 20 год. 17.06.2023 року почав виганяти ОСОБА_6 , який був у стані сильного алкогольного сп?яніння, зі своєї кімнати, останній почав пручатися. У невстановлений органами досудового розслідування час, ОСОБА_5 повалив його на підлогу та за ноги почав волокти останнього у коридор секції, при цьому долонею руки наніс два удари по обличчю ОСОБА_6 , який в цей лежав на підлозі. Витягши ОСОБА_6 у коридор під`їзду ОСОБА_5 наніс не менше 15 ударів ОСОБА_6 ногами по тулубу.

В подальшому ОСОБА_5 тримаючи за футболку ОСОБА_6 затягнув останнього до кімнати № 4 секції 23 будинку АДРЕСА_2 .

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер у кімнаті АДРЕСА_3 .

Будучи допитаним в судовому засіданні по суті пред`явленого йому обвинувачення, ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому стороною обвинувачення кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що в обвинувальному акті час вчинення злочину указаний не вірно, місце не встановлено і його вина нічим не доведена. Також обвинувачений вказав на те, що в обвинувальному акті зазначено, що він виволік на коридор потерпілого, однак свідки показали, що бачили, як загиблий ОСОБА_6 сидів на сходах і сидів у нього під дверима. На думку обвинуваченого, зазначені факти свідчать про неповноту досудового розслідування. Також, згідно показань обвинуваченого, він вигнав загиблого ОСОБА_6 зі своєї кімнати з тих причин, що останній у стані сильного алкогольного сп?яніння справляв природні потреби у кімнаті і поводився не акуратно. Після цього, ОСОБА_6 сів у обвинуваченого під дверима кімнати і через деякий час йому почали сусіди стукати у двері і просити впустити потерпілого, щоб він не заважав сусідам сидячи на коридорі у стані сильного алкогольного сп?яніння. Коли помер ОСОБА_6 , приїхала поліція через два дні і виявили труп. Обвинувачений підозрює, що ОСОБА_6 , протягом того часу, що ОСОБА_6 сидів на коридорі, його могли побити сусіди по малосімейці, які зловживають алкоголем. Тіло виявили в кімнаті обвинуваченого, оскільки через деякий час, обвинувачений пожалів ОСОБА_6 і впустив до себе в кімнату, де потерпілий і помер від побиття невідомими особами.

На запитання прокурора обвинувачений пояснив, що він не пам?ятає коли приїхав до дому. Певно в кінці травня. З травня він нікуди не виїжджав з ОСОБА_7 . Як приїхав до дому почав вживати алкоголь. Весь час він перебував вдома. Через похмілля він майже не виходив з дому. Міг вийти десь в обід, щоб пройтись по парку ОСОБА_8 . В один із днів біля палацу культури «ім. Петровського» він побачив знайомого військовослужбовця ОСОБА_9 і останній попросився до нього переночувати. Обвинувачений ОСОБА_10 , після умовлянь загиблого ОСОБА_6 , погодився пустити останнього до себе в кімнату, так як пожалів побратима. Після цього, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 пішли додому до обвинуваченого, перед цим взяли алкоголь. Вони спілкувалися у нього дома, можливо гучно розмовляли, вживали алкоголь. Скільки випили і скільки грошей потратили, він не пам`ятає. Зранку, коли він прокинувся, він пішов чистити зуби і вмиватися, а потерпілий був у кімнаті, був живий. Коли швидка при?їздила, потерпілий був блідий. Після приїзду швидкої та після повторного вживання алкоголю, обвинувачений потерпілого витяг з кімнати, та залишив його в секції на підлозі, а сам пішов до дому спати. А потім скрізь сон почав чути якусь возню і удари. Потім сусіди почали стукати йому в двері кімнати, щоб він забрав потерпілого в кімнату. Після цього він пожалів та дотяг потерпілого в кімнату, бо він самостійно не міг пересуватись. Також обвинувачений категорично заперечував те, що він наносив удари потерпілому, вважає, що загиблому ОСОБА_6 , завдали смертельних ударів невідомі особи до того, як вони прийшли до дому до ОСОБА_5 або сусіди в малосімейці.

Не зважаючи на повне невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення в повній мірі доведена наступними доказами безпосередньо дослідженими та перевіреними судом.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що з обвинуваченим вони сусіди і проживають на одній секції в малосімейці. Загиблого ОСОБА_6 знає візуально, він біля центрального базару в м. Кременчуці співав військові пісні у військовій формі. За адресою бул. Українського відродження ( раніше бул. Пушкіна) свідок проживає з 1988 року. Десь біля десяти років по сусідству в одній секції проживав ОСОБА_5 , він проживав періодично і періодично запойно вживав алкоголь. Після початку війни, ОСОБА_5 добровольцем пішов в армію. Точно не пам?ятає свідок але перед подією десь два або три тижні ОСОБА_5 був вдома. Загиблий ОСОБА_6 перед смертю приблизно тиждень жив і вживав алкоголь в кімнаті обвинуваченого ОСОБА_5 , іноді вони запрошували випити сусідів, давали гроші, посилали сусідів за спиртним. В один із днів свідок викликала потерпілому швидку медичну допомогу, оскільки потерпілий був у стані сп?яніння і їй здалося, що в нього інсульт, це було приблизно за 4 дні до виявлення трупа. Щоб хтось когось бив свідок не бачила. В день приїзду поліції обвинувачений сказав свідку, будучи в стані алкогольного сп?яніння: «Представь, я мужика попинал, а он умер». Поліцію викликав син ОСОБА_12 Звуки бійки з коридора свідок не чула. В побитому і безпорадному стані свідок потерпілого не бачила на коридорі.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що проживає в секції 23 буд. АДРЕСА_2 (на даний час бул. Українського відродження) з березня 2023 року. ОСОБА_5 його сусід, який проживає на одній секції з ним, ОСОБА_5 проживав періодично. Свідок пояснив, що вдома буває рідко і не бачив, як побили потерпілого. Обвинувачений і загиблий ОСОБА_6 зловживали спиртними напоями разом з потерпілим. Приблизно за сутки до смерті ОСОБА_6 бачив загиблого, як він лежав і обмочився під дверима. Ознак побиття свідок не бачив на потерпілому, коли той лежав на коридорі. Загалом ОСОБА_6 прожив у ОСОБА_10 приблизно тиждень. Хто викликав поліцію свідок не пам?ятає.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що в березні 2023 року вона заселилася в кімнату на одній секції з обвинуваченим. У подальшому свідок познайомилась з ОСОБА_5 , були сусіди, разом спілкувалися. Сусіди говорили, що ОСОБА_15 був на війні. Потерпілий ОСОБА_6 жив у обвинуваченого два дні перед смертю точно. Свідок постійно перебуває вдома з хворою дитиною і не чула щоб на коридорі хтось когось бив. Два дні точно був потерпілій у ОСОБА_16 . Свідок бачила потерпілого о 16 17 год. 17.06.2023 року, як він лежав на секції під дверима обвинуваченого ОСОБА_5 обгажений, а в подальшому, приблизно о 19 год. приїхали поліцейські. Коли вона спілкувалась з потерпілим в нього на обличчі крові не було. На запитання свідка загиблий у стані спяніння відповів, що він до ОСОБА_17 і показав на двері ОСОБА_5 . На запитання захисника свідок відповіла, що з коридору звуки бійки не чула.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що з дитинства проживає по АДРЕСА_2 ( на даний час це бульвар Українського відродження) в м. Кременчуці. Обвинуваченого знає, він проживав в кімн. 4 секції 23 буд. 9 по бул. Українського відродження в м. Кременчуці приблизно 10 років, але не постійно. Приблизно за місяць до вчинення злочину десь приїхав ОСОБА_5 з війни у відпустку. Чи вчасно повернувся з відпустки свідок не знає. До події потерпілий і обвинувачений тривалий час вживали спиртне, свідок ОСОБА_12 та його мати ОСОБА_11 також іноді з ними вживали спиртне і за гроші обвинуваченого або потерпілого ходили за спиртним. На протязі проживання потерпілого інколи свідок чув крик у кімнаті обвинуваченого. Свідок бачив, як загиблий ОСОБА_6 обгажений сидів під дверима кімнати ОСОБА_5 . З цих підстав ОСОБА_5 виволік потерпілого з секції на площадку. А потім ОСОБА_6 знову у ОСОБА_18 появився. Потім свідку сказали, що потерпілого ОСОБА_6 вбили. За сутки або двоє проїздила швидка допомога і оглядали потерпілого. Подія відбувалася влітку. Труп було виявлено в кімнаті обвинуваченого.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що працює фельдшером в пункті екстреної медичної допомоги. Обвинуваченого бачив на виклику, із загиблим раніше не був знайомий. Пояснив, що в 2023 році у червні він приїздив на виклик за адресою: АДРЕСА_2 і бачив обвинуваченого та потерпілого, які обидва лежали в кімнаті на підлозі. Так як викликали Швидку до ОСОБА_6 , то він ніяких скарг не предявляв і говорив, що йому через пару днів потрібно їхати на службу. В лікарню їхати потерпілий не захотів, сказав, що почувається нормально. Видно було, що потерпілий тривало вживає спиртне. На момент виїзду у потерпілого не було виявлено значних тілесних ушкоджень, потерпілий був без верхнього одягу, адекватно розмовляв.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що працює в екстренній медичній допомозі. І в червні 2023 року виїздила на виклик в малосімейку за адресою: АДРЕСА_2 . Пацієнту зробили кардіограму, поміряли тиск і він повідомив, що нормально почувається. Від госпіталізації відмовився.

Рапортом від 16.03.2023 року про те, що на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_21 , про те що за адресою: АДРЕСА_2 сусід ОСОБА_5 повідомив заявниці, що на другому поверсі секції 23 лежить вбитий чоловік (т. 1 а.с. 100).

Протоколом огляду місця події від 17.06.2023 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто приміщення кімнати АДРЕСА_3 ) та на підлозі виявлено труп чоловіка (а.с. 122-124).

Протоколом предявлення трупа на впізнання від 20.06.2023 року, згідно з яким ОСОБА_22 впізнає на фото свого брата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( т.1 а.с 127).

Лікарським свідоцтвом про смерть № 365 від 21.06.2023 року, згідно з яким причиною смерті ОСОБА_6 є травма кількох внутрішніх органів ( т. 1а.с. 129).

Висновком судово-медичного експерта № 344 від 19.06.2023 року відповідно до якого, на трупі ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: Сполучна травма тіла: закрита тупа травма грудної клітини: множинні переломи ребер з обох сторін (справа з 2 по 9; ліворуч з 2 по 6 рр.), контузія легень-прикорневі розриви з крововиливами під вісцеральну плевру легень в проекції воріт; множинні крововиливи під шкіру по передній поверхні грудної клітини з обох сторін; закрита тупа травма живота: крізькапсульний розрив правої долі печінки по її нижній поверхні, розрив селезінки у воріт, глибинна гематома в проекції епігастральній ділянці передньої черевної стінки праворуч; крововиливи в проекції лівого та правого плеча, по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, - утворилися прижиттєво від дії тупих предметів, якими могли бути пальці рук зажаті в кулак сторонньої людини, ноги взуті в сезонне взуття сторонньої людини, або тупий предмет з обмеженою травмуючою поверхнею, як мінімум від 15 травмуючих впливів з механізмом удару та стосовно до живих осіб по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя на момент їх спричинення та від яких саме настала смерть, згідно пунктів правил встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень п.п. 2.1.2, 2.1.3, наказу №6 від 17.01.1995 року МОЗ України. Між знайденими тілесними ушкодженнями та смертю, що настала, - є прямий причинно-наслідковий зв?язок;

Також при судово-медичному дослідженні трупа було знайдено тілесне ушкодження в проекції правої брови садно, - яке утворилося прижиттєво, перед смертю з механізмом тертя-ковзання від дії тупого предмета, яким міг бути пальці рук зажаті в кулак сторонньої людини, ноги взуті в сезонне взуття сторонньої людини, або тупий предмет з обмеженою травмуючою поверхнею, як мінімум від одного травмуючого впливу та по ступеню тяжкості відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, згідно наказу №6 від 17.01.1995 року МОЗ України, п.п. 2.3.2, 2.3.5 б). Між виявленими тілесними ушкодженнями та смертю, що настала, прямого причинно-наслідкового зв`язку немає;

Смерть гр. ОСОБА_6 , настала в результаті травматичного шоку, набряку головного мозку та легень, які виникли від отриманої сполучної травми тіла: закритої тупої травми грудної клітини: множинних переломи ребер з обох сторін, контузія легень-прикорневі розриви з крововиливами під вісцеральну плевру легень в проекції воріт; множинні крововиливи під шкіру по передній поверхні грудної клітини з обох сторін; закритої тупої травми живота: крізь капсульного розриву правої долі печінки по її нижній поверхні, розрив селезінки у воріт, глибинної гематоми в проекції епігастральної ділянки передньої черевної стінки праворуч; крововиливів в проекції лівого та правого плеча, по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу. Даний висновок підтверджується результатами судово-медичного дослідження та даними лабораторних досліджень, при яких виявлено: множинні переломи ребер з обох сторін, розрив легень в проекції коріння, розрив печінки та селезінки, внутрішньочеревна кровотеча, картина шоку у нирковій паренхимі, набряк головного мозку та легень, переважне недокрів`я внутрішніх органів ( т.1 а.с. 130-133).

Судово медичний експерт ОСОБА_23 , який був викликаний для роз?яснення свого висновку у порядку ст. 356 КПК України, пояснив, що після отриманої травми у виді розриву печінки і селезінки ОСОБА_6 міг деякий час жити. Деякий час: не менше двох годин, може більше, але не більше дев?яти годин потерпілий міг жити після нанесення цих травм. Отже. смерть ОСОБА_6 настала не менше ніж через дві години після побиття і не більше ніж через дев?ять з половиною годин після побиття. Орієнтовний час смерті приблизно 21 год. 45 хв.( приблизно за дві години до огляду експертом трупа на місці його виявлення). Удари наносилися тупим предметом. Всі тілесні ушкодження були спричинені від двох до дев?яти годин до настання смерті (приблизно 21.45 ), оскільки всі крововиливи у тому числі і внутрішніх органів біли не застарілі, а «свіжі». З такою гематомою в черевній порожнині, яка була виявлена на трупі ОСОБА_6 під час його розтину експертом, потерпілий після побиття не міг рухатись ні самостійно, ні з допомогою сторонніх осіб навіть будучи в свідомості. Якби потерпілий пересувався з місця побиття, в черевній порожнині була б виявлена рідка кров (крововилив би був більший в черево). При такій внутрішньочеревній крововтраті і наявних ушкодженнях, навіть у свідомості самостійно ходити потерпілий скоріше за все не міг. Малоймовірно що потерпілий після отриманих травм міг пересуватися навіть зі сторонньою допомогою.

Висновком експерта № 344/1 від 22.06.2023 року відповідно до якої тілесних ушкоджень характерних для можливої боротьби чи самооборони на трупі ОСОБА_6 не знайдено ( а.с. 134 - 135);

Судово медичний експерт ОСОБА_23 , який пояснив, що після отриманої травми у виді розриву печінки і селезінки ОСОБА_6 міг деякий час жити деякий час не менше двох годин може більше, але не більше девяти годин потерпілий міг жити після нанесення цих травм. Отже смерть ОСОБА_6 настала не менше ніж через дві години після побиття і не більше ніж через девять з половиною годин після побиття. Орієнтовний час смерті приблизно 21 год. 45 хв.( приблизно за дві години до огляду експертом трупа на місці його виявлення). Удари наносилися тупим предметом. Всі тілесні ушкодження були спричинені від двох до дев?яти годин до настання смерті (приблизно 21.45 ), оскільки всі крововиливи у в тому числі і внутрішніх органів біли не застарілі «свіжі». З такою гематомою в черевній порожнині, яка була виявлена на трупі ОСОБА_6 під час його розтину експертом, потерпілий після побиття не міг рухатись ні самостійно, ні з допомогою сторонніх осіб навіть будучи в свідомості. Якби потерпілий пересувався з місця побиття в черевній порожнині була б виявлена рідка кров (крововилив би був більший в черево). При такій внутрішньочеревній крововтраті і наявних ушкодженнях навіть у свідомості самостійно ходити потерпілий скоріше за все не міг. Малоймовірно що потерпілий після отриманих травм міг пересуватися навіть зі сторонньою допомогою.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2023 року, згідно з яким свідок ОСОБА_14 серед пред`явлених їй фотознімків чотирьох чоловіків упізнала обвинуваченого ОСОБА_5 , як сусіда та який вживав разом з невідомою їй особою чоловічої статі спиртні напої 17.06.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.140-143).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2023 року, згідно з яким свідок ОСОБА_12 серед пред`явлених йому фотознімків чотирьох чоловіків упізнав обвинуваченого ОСОБА_5 , та бачив як сусід ОСОБА_5 наносив тілесні ушкодження 17.06.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 візуально знайомому чоловіку (а.с.144-147).

Протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 04.08.2023 року відповідно до якого, свідок ОСОБА_12 впізнає на фото ОСОБА_6 , як особу якого він бачив разом з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 148 149);

Протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 04.08.2023 року відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнає на фото ОСОБА_6 , як особу, яку вона бачила разом з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 150 151).

Протоколом огляду одягу трупу від 14.07.2023 року (а.с. 169 171).

Довідкою з станції екстреної медичної допомоги № 2 м. Кременчука від 15.06.2023 року про надання медичної допомоги ОСОБА_6 15.06.2023 року на протязі часу з 13.39 до 14.52. (а.с. 176 177).

Висновком судово імунологічної експертизи № 1190 від 08.08.2023 року відповідно до якої в крові від потерпілого ОСОБА_6 виявлений антиген Н за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 179 180).

Висновком судово імунологічної експертизи № 1191 від 08.08.2023 року відповідно до якої в крові від потерпілого ОСОБА_6 виявлений антиген Н за ізосерологічною системою АВ0; на футбольці (об. № 2) та штанях (об.№ 7) потерпілого ОСОБА_6 , наданих на дослідження, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в зазначених об`єктах виявлений антиген Н за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від потерпілого ОСОБА_6 , крові якого властивий виявлений антиген (а.с. 181 183).

Висновком криміналістичної експертизи № 161- МК від 24.08.2023 року при проведенні експертизи футболки гр. ОСОБА_6 виявлений: по попередній поверхні починаючи від нижнього краю застібки вправо розрив тканини, який утворився від дії сил на перерозтягування. На контактограмах, в області пошкодження, металізації сполуками заліза не виявлено. Інших яких небудь додаткових факторів не виявлено. (а.с. 184 185);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.08.2023 року та додатком у виді відеозапису до нього, відповідно до яких підозрюваний ОСОБА_5 розповів про обставини вчинення злочину ( т. 1 а.с. 188-192);

Висновком додаткової судово медичної експертизи № 344/3 від 25.08.2023 року відповідно до якої покази підозрюваного гр. ОСОБА_5 надані ним в ході проведення слідчого експерименту 11.08.2023 року, частково відповідають об`єктивним судово медичним даним, а саме по локалізації, механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , в ділянку обличчя, голови, верхньої кінцівки зліва і не відповідають по кількості нанесених ударів та локалізацією тілесних ушкоджень в ділянці правої верхньої кінцівки (плеча, передпліччя, кисті) і частково обличчя (нижньої повіки правого ока, нижньої губи) (а.с. 195).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.08.2023 року та додатком у виді відеозапису до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_21 розповіла про обставини вчинення злочину (т. 1 а.с. 196-200);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.08.2023 року та додатком у виді відеозапису до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_12 розпові про обставини вчинення злочину (т. 1 а.с. 203 - 209);

Висновком додаткової судово медичної експертизи № 344/4 від 25.08.2023 року відповідно до якої покази підозрюваного гр. ОСОБА_12 надані ним в ході проведення слідчого експерименту 16.08.2023 року, частково відповідають об`єктивним судово медичним даним, а саме по локалізації, механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , в ділянку обличчя, голови, верхньої кінцівки зліва і не відповідають по кількості нанесених ударів та локалізацією тілесних ушкоджень в ділянці правої верхньої кінцівки (плеча, передпліччя, кисті) і частково обличчя (нижньої повіки правого ока, нижньої губи) (а.с. 212).

Висновком судово психіатричної експертизи № 319 від 19.07.2023 року відповідно до якої, ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності і не виявляє ознак недоумства, а виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки у вигляді психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, на даний час утримання в умовах, що включають вживання.

ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством не страждав.

Наявний у ОСОБА_5 психічний розлад є таким, що не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння і не позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час.

ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 161 168);

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України, ці докази прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Протиправні дії, вчинені ОСОБА_5 , які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України.

При цьому, суд визнає недопустимими доказами протокол проведення слідчого експерименту від 19.06.2023 з додатком у виді відеозапису до нього, відповідно до яких підозрюваний ОСОБА_5 показав, як саме він наносі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 ( т. 1 а.с. 152-157) та висновок додаткової судово медичної експертизи № 344/2 від 13.07.2023 року відповідно до якої покази підозрюваного гр. ОСОБА_5 надані ним в ході проведення слідчого експерименту 19.06.2023 року, не суперечать та частково відповідають об`єктивним результатам судово медичного дослідження трупу ОСОБА_6 . Різниця полягає в кількості нанесених ударів та куди вони конкретно були спрямовані. (гр. ОСОБА_5 не вказує цього) (а.с. 158).

Вказані докази визнаються судом не допустимими з тих підстав, що при огляді відеододатку до протоколу слідчого експерименту від 19.06.2023 року, очевидно вбачається, що обвинувачений і поняті під час даної слідчої дії перебувають у стані сильного алкогольного сп?яніння.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 керуючись власним переконанням і правосвідомістю, суд вважає, що його версія подій спрямована на уникнення покарання як версія захисту, виходячи з такого.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 категорично заперечує свою вину у побитті і смерті потерпілого ОСОБА_6 , оскільки був у стані сильного алкогольного сп?яніння і детально не пам?ятає обставини. Обвинувачений підозрює, що ОСОБА_6 , протягом того часу, що він сидів на коридорі, його могли побити сусіди по малосімейці, які зловживають алкоголем. Також обвинувачений висловлював міркування про те, що потерпілого могли побити ще до приходу в кімнату обвинуваченого ОСОБА_5 .

Проте, на думку суду, ця версія спростовується висновком судово-медичного експерта № 344 від 19.06.2023 року та поясненням самого експерта про те, що якби потерпілий пересувався з місця побиття, в черевній порожнині була б виявлена рідка кров (крововилив би був більший в черево). При такій внутрішньочеревній крововтраті і наявних ушкодженнях, навіть у свідомості самостійно ходити потерпілий скоріше за все не міг. Малоймовірно що потерпілий після отриманих травм міг пересуватися навіть зі сторонньою допомогою. Оскільки, згідно протоколу огляду огляду місця події від 17.06.2023 року, труп ОСОБА_6 було виявлено саме за місцем проживання обвинуваченого, а свідок ОСОБА_11 під час допиту в суді повідомила, що в день приїзду поліції обвинувачений сказав свідку, будучи в стані алкогольного сп?яніння: «Представь, я мужика попинал, а он умер».

За таких обставин, суд вважає, що версія захисту обвинуваченого ОСОБА_5 спростовується зазначеними вище доказами.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який в силу ст.. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, його сімейний стан, стан здоров`я та вік.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд ваажає його статус учасника бойових дій.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

З метою забезпечення виконання вироку обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання за цим вироком ОСОБА_5 необхідно рахувати з дня його затримання по даному кримінальному провадженню, тобто з 19.06.2023 року.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати розподіляються відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання- сім років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 19.06.2023 року, з часу затримання.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Речові докази: футболка темно-синього кольору з ушкодженням цілісності тканини з переду, у брудному стані, спортивні штани, чорно кольору у брудному стані - знищити, оптичний диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 , та оптичний диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_21 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_25