Справа № 134/712/24
Провадження №11-кп/801/720/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6

та засудженого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

До Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мотивоване тим, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглянувши клопотання, суд першої інстанції відмовив у його задоволенні у зв`язку з тим, що засуджений з моменту прибуття до установи 26.11.2021 був працевлаштований лише в серпні 2023 року та з огляду на рішення комісії установи, де засуджений відбуває покарання.

Не погодившись з постановленим судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою його клопотання задовольнити. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він сумлінно ставиться до праці, характеризується позитивно, а відмовився працювати на Ладижинській птахофабриці через алергічну реакцію організму на хімічні сполуки, які використовують на підприємстві.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Висновок суду про необхідність відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 обґрунтований, відповідає вимогам ст. 81 КК України, ч.1 ст. 6 КВК України та узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так, згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-достроково звільнити особу від відбування покарання можливо за умови, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, обов`язковими показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені в ч. 2 ст. 81 КК України, критерії: сумлінна поведінка засудженого та сумлінне ставлення до праці.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що засуджений ОСОБА_7 в державну установу «Крижопільський виправний центр (№113)» прибув 26.11.2021 року, де за час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має два заохочення у вигляді подяки, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, проявляє особисту ініціативу, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці, приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, залучений до участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Фізкультура і спорт», не бере участі у роботі ради колективу засуджених.

Судом першої інстанції взято до уваги, що комісією установи (протокол №5 від 31.03.2023) відмовлено ОСОБА_7 у застосуванні ст. 82 КК України (заміна не відбутої частини покарання більш м`яким) як особі, яка не довела свого виправлення.

Щодо працевлаштування засудженого, встановлено, що ОСОБА_7 працевлаштувався лише в серпні 2023 року згідно строкового трудового договору №139-23 від 29.08.2023 по 11.09.2023 на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика». Згідно додаткової угоди № 155-23 до строкового договору № 139-23 від 29.08.2023 працював на контрагентському «Керамсвіт», згодом на контрагентському «ПРОФІТ ІНДАСТРІ».

Як вбачається з довідки ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» заробітна плата засудженого ОСОБА_7 в ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року склала 47424 грн. 52 коп.

Відповідно до витягу з протоколу № 323 від 15.09.2023 дисциплінарної комісії установи, засуджений ОСОБА_7 допустив порушення режиму відбування покарання, а саме, відмовився їхати на роботу без поважної на те причини.

Таким чином, доводи засудженого про те, що він досяг прогресу у напрямку виправлення та зазнав змін, спростовуються вищевикладеним.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, відсутні фактичні обставини, які б свідчили, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки останній був працевлаштований лише після значного періоду відбування покарання, відмовлявся їхати на роботу без поважних причин, при цьому докази наявності хвороби у засудженого, які перешкоджають йому працювати, у матеріалах судового провадження відсутні.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що твердження апелянта, що він довів своє виправлення є голослівними.

Оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, апеляційний суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4