Справа № 953/4770/22
н/п 1-в/953/10/24
"23" лютого 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 відносно засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
До суду надійшло подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 відносно засудженого ОСОБА_4 щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Представник відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.
Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2023 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
У відповідності до ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок був прийнятий до виконання Київським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

13.07.2023 року ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком відбування покарання та встановлено дні явки на реєстрацію.

11.10.2023 року засуджений на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився.

12.10.2023 року засуджений ОСОБА_4 прибув до уповноваженого органу з питань пробації та пояснив, що не з`явився на реєстрацію 11.10.2023 року у зв`язку із тим, що працював.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

Згідно вимог ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Отже, необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі являється з`ясування поважних причин або інші обставини, що фактично позбавили його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Дослідивши матеріали справи та надані документи, суд не вбачає достатніх доказів того, що засуджений ухилявся від виконання покладених на нього судом обов`язків, і фактів, які б свідчили про небажання засудженого стати на шлях виправлення. Суду не надано, достатніх доказів для того, щоб скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Доказів скоєння засудженим нових злочинів за час іспитового строку матеріали справи не містять.

Суд наголошує, що відповідно до ЗУ «Про пробацію» завданням пробації окрім нагляду за засудженим є також проведення соціально-виховної роботи із засудженими.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання та скасування іспитового строку відносно ОСОБА_4 за обставин, які визначені в поданні, що не позбавляє орган пробації у випадку наявності підстав, визначених КВК України знов звертатись до суду з повторним поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 369-372, 476, 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 - відмовити.

Особову справу засудженого ОСОБА_4 № 95/2023 повернути до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1