Справа № 296/6917/22
У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2024 року.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні справу по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Корольовського районного суду м.Житомира перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України

13.02.2023 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до судового розгляду.

24.04.2024 року розгляд справи по суті не можливий, у зв`язку з неявкою до суду основного захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 ..

Відповідно до ухвали суду від 24.04.2024 року, для проведення однієї процесуальної дії (розгляду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою), останньому було призначено адвоката ОСОБА_9 для здійснення захисту вказаного обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурором було заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою. Сторона обвинувачення вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні та продовженні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працює, неодружений, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Крім того, останній усвідомлює, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, а тому, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання.

Захисник ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки доказів про наявність ризиків, на які посилається прокурор, не було надано, в тому числі, наявність можливості впливу на потерпілого, свідків та іншого обвинуваченого по справі.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю підтримав думку свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 при вирішенні клопотання прокурора поклалися на розсуд суду.

Суд, розглянувши вказане вище клопотання та заслухавши думки учасників процесу, доходить наступного.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, що є особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, характер злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а саме у вчиненні злочинів, що пов`язані із застосуванням насильства та заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, а також те, що обвинувачений ніде не працює, не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, що на переконання суду є підставою для існування ризиків негативної його поведінки у суспільстві, тому, на думку суду, може продовжити злочинну діяльність для забезпечення свого існування. Також стороною захисту було заявлене клопотання про перехресний допит двох свідків, які є знайомими обвинуваченого ОСОБА_6 , що не виключає можливість його впливу на вказаних свідків.

Крім того, в суду, з огляду на тяжкість можливого покарання за злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , є підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, буде переховуватись від суду, про що свідчить також той факт, що обвинувачений під час досудового розслідування оголошувався у розшук та провадження відносно нього зупинялось саме з цих підстав.

Також доказів того, що ризики на які посилається прокурор зменшились або відпали, на даний час не здобуто.

Підстав для встановлення розміру застави немає, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні насильницького злочину, що потягло за собою смерть потерпілого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 331 ч.3, 369, 392, 395 ч.2 п.2, 615 ч.9 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити попередню - у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, продовживши термін тримання на 60 діб, до 22 червня 2024 року (включно).

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченому, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2