УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках матеріалів досудового розслідування, внесеного 16.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085,

ВСТАНОВИЛА:

Дізнавач сектору дізнання Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в межах проведення досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 16.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання покликався на ту обставину, що 15.02.2024 року під час проходження прикордонного контролю на пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», що знаходиться на території Устилузької ОТГ Володимирського району Волинської області, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав на паспортний контроль тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, довідку ВЛК з ознаками підроблення.

16.02.2024 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 з попередньою кваліфікацією за ч.4 ст. 358 КК України.

15.02.2024 року під час огляду місця події, який був проведений за адресою АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.05.2023 року, довідка військово-лікарської комісії №94 від 13.05.2023 року, видана ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільний телефон «Samsung S22+» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; автомобіль марки Audi Q8», номер шасі кузова НОМЕР_4 номерний знак НОМЕР_5 .

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.05.2023 року, довідка військово-лікарської комісії №94 від 13.05.2023 року, видана ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільний телефон «Samsung S22+» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; автомобіль марки Audi Q8» номер шасі кузова НОМЕР_4 номерний знак НОМЕР_5 вважаються тимчасово вилученим майном.

На думку дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, вилучені під час огляду місця події предмети є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98 КПК України.

Тож вилучені підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речових доказів для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказані речі, які є речовим доказом у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню, а тому сліди злочину на них можуть бути знищені.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просив суд накласти арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.05.2023 року, довідку військово-лікарської комісії №94 від 13.05.2023 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільний телефон «Samsung S22+» IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_3 ; автомобіль марки Audi Q8» номер шасі кузова НОМЕР_4 номерний знак НОМЕР_5 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

У судове засідання дізнавач сектору дізнання Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області майор поліції ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, його захисник адвокат ОСОБА_6 подав суду заяву, якою заперечував проти накладення арешту на майно, просив суд проводити судове засідання без його присутності.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР № 0000085 від 16.02.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, 15.02.2024 року під час проходження прикордонного контролю на пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», що знаходиться на території Устилузької ОТГ Володимирського району Волинської області, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав на паспортний контроль тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, довідку ВЛК з ознаками підроблення.

15.02.2024 року під час огляду місця події, який був проведений за адресою АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.05.2023 року, довідка військово-лікарської комісії №94 від 13.05.2023 року, видана ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільний телефон «Samsung S22+» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; автомобіль марки Audi Q8», номер шасі кузова НОМЕР_4 номерний знак НОМЕР_5 .

Вилучене під час огляду місця події майно і документи визнано і долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно, на думку начальника сектору дізнання, полягає у тому, що вилучені в ході огляду предмети є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 358 КК України, є використання завідомо підробленого документа.

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, не можливо зробити висновок, яким чином зазначений у клопотанні автомобіль та мобільний телефон можуть мати значення речового доказу у кримінальному провадженні, передбаченому ч.4 ст. 358 КК України.

Жодних доказів того, що вказаний мобільний телефон «Samsung S22+» IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_3 ; автомобіль марки Audi Q8», номер шасі кузова НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 відповідають вимогам ст. 98 КПК України, дізнавачем ОСОБА_3 суду не надано.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що автомобіль і мобільний телефон є доказом злочину, не доведено наявності підстав для накладення арешту, не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання у цій частині.

Щодо тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.05.2023 року, довідки військово-лікарської комісії №94 від 13.05.2023 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , то вони підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки мають значення речових доказів у справі і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю ряду слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 42, 170-173, 276-279 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.05.2023 року, довідку військово-лікарської комісії №94 від 13.05.2023 року видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучені 15.02.2024 року у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події, який був проведений за адресою АДРЕСА_1 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвалу слідчого судді належить виконати негайно.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження. Слідчі(процесуальні) дії, в тому числі із використанням арештованого майна проводяться у розумні строки.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя Ірина КУСІК