Справа 127/4641/24
Провадження 1-кс/127/2023/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 27.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 5 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 14.02.2024 включно.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

ОСОБА_4 , будучи мешканцем прикордонного регіону, володіючи інформацією про способи та порядок здійснення охорони державного кордону України, при цьому усвідомлюючи існування обмежень щодо виїзду за кордон громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, організували незаконне переправлення громадян України через державний кордон України на територію Республіки Молдова.

Так, ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою із ОСОБА_4 , за допомогою мобільного терміналу в період з 09 по 12 липня 2023 року узгодили із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_2 (особи, які бажали незаконно виїхати за межі території України) умови незаконного переправлення їх через державний кордон України на територію Республіки Молдова, час та місце незаконного переправлення та те, що 12.07.2023 у м. Могилів-Подільський Вінницької області їх зустріне ОСОБА_4 та переправить через державний кордон України на територію Республіки Молдова з відмітками в паспортах про офіційний перетин кордону за грошову винагороду у розмірі 6 500 доларів США за одну особу.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою особистого збагачення, реалізуючи спільний з ними умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, отримавши інформацію від ОСОБА_5 про осіб, які бажають незаконно перетнути державний кордон України та передавши її ОСОБА_6 , близько 16 год 13.07.2023 біля заправки «Wog» в м. Могилів-Подільському Вінницької області зустрівся із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які бажали незаконно виїхати за межі України на територію Республіки Молдова поза пунктами пропуску.

Під час зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 сіли до автомобіля «Mercedes-Benz GL 550 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить та яким користується ОСОБА_4 , після чого в 20 год 14 хв на автозаправку приїхав автомобіль Volkswagen Crafter д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням невідомої особи, із якою ОСОБА_4 привітався, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 сіли у салон вказаного автомобіля, який в подальшому повіз їх в напрямку заздалегідь обумовленого місця здійснення незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Молдова, а саме до берега річки Дністер в с. Садківці, Могилів-Подільського району, Вінницької області, де вказані особи здійснили незаконне переправлення на територію Республіки Молдова.

Відповідно до інформації, отриманої від НЦБ Інтерполу в Молдові, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснив перетин кордону у напрямку «в`їзд» 14.07.2023 до Республіки Молдова через пункт пропуску «Отач Могилів-Подільський» як пасажир автобусу EOS E180Z з номерним знаком НОМЕР_3 , а також у напрямку «виїзд» 16.06.2023 з Республіки Молдова через міжнародний аеропорт Кишинева рейсом № LO514 Кишинів Варшава. Громадянин ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснив перетин кордону у напрямку «в`їзд» 14.07.2023 до Республіки Молдова через пункт пропуску «Отач Могилів-Подільський» як пасажир автобусу EOS E180Z з номерним знаком НОМЕР_3 , а також у напрямку «виїзд» 17.06.2023 з Республіки Молдова через міжнародний аеропорт Кишинева рейсом № LO516 Кишинів Варшава. При цьому, відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки інформації Державної прикордонної служби України, державний кордон у напрямку Україна Молдова громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не перетинали.

Окрім того, ОСОБА_4 , будучи мешканцем прикордонного регіону, володіючи інформацією про способи та порядок здійснення охорони державного кордону України, при цьому усвідомлюючи існування обмежень щодо виїзду за кордон громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, повторно організували незаконне переправлення громадян України через державний кордон України на територію Республіки Молдова.

Так, ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою із ОСОБА_4 , за допомогою мобільного терміналу 18 вересня 2023 року узгодив із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 умови незаконного переправлення їх через державний кордон України на територію Республіки Молдова, час та місце незаконного переправлення та те, що 19.09.2023 у м. Могилів-Подільський Вінницької області їх зустрінуть інші особи та на автомобілі переправлять через державний кордон України на територію Республіки Молдова через офіційний пункт пропуску з відміткою в закордонних паспортах про офіційний перетин кордону за грошову винагороду у розмірі 6 500 доларів США за одну особу.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою особистого збагачення, реалізуючи спільний з ними умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, отримавши інформацію від ОСОБА_5 про осіб, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, та передавши її ОСОБА_6 , ввечері 19.09.2023 біля готелю «Гранд» в м. Могилів-Подільському Вінницької області зустрівся із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту та бажали незаконно виїхати за межі України на територію Республіки Молдова поза пунктами пропуску.

В ході розмови під час зустрічі ОСОБА_4 , дотримуючись заздалегідь визначеного із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 плану, надав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 інструкції щодо подальших дій та мав завезти їх 20.09.2023 на своєму автомобілі «Mercedes-Benz GL 550 д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку заздалегідь обумовленого місця здійснення незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Молдова, та продовжуючи свої злочинні дії, отримав від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, в якості оплати за послуги незаконного переправлення через державний кордон України імітаційні грошові кошти під виглядом 13 000 доларів США, але незаконне переправлення зазначених осіб здійснити не зміг, оскільки був затриманий о 19 год. 00 хв. 19.09.2023 працівниками правоохоронних органів.

На підставі здобутих доказів 09.02.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Завданнями кримінального провадження, згідно зі статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями статті 131 КПК України передбачено, що заходи із забезпечення кримінального провадження застосовують з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном підозрюваним, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає конфіскації для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно частини 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкцією ч. 3 ст. 332 КК України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Зокрема, за отриманими відомостями із Інформаційного порталу Національної поліції України НАІС АТМ, підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_4 ) є власником наступних транспортних засобів:

- автобуса КАВЗ 3271, д.н.з. НОМЕР_5 , зеленого кольору, 1992 року випуску, VIN-код НОМЕР_6 ,

- автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 412 D, д.н.з. НОМЕР_7 , білого кольору, 1996 року випуску, VIN-код НОМЕР_8 .

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вказані автомобілі, які перебувають у власності ОСОБА_5 в силу ч. 3 ст. 332 КК України та згідно положень пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України підлягають арешту.

Разом із тим, сторона обвинувачення вважає, що розгляд даного клопотання необхідно провести без повідомлення власника майна, оскільки майно, про арешт якого йдеться в клопотанні, не вилучалося, а розгляд клопотання за його відсутності є необхідним для забезпечення арешту майна, тобто існує реальна загроза приховування, відчуження цього майна зі сторони підозрюваного та/або третіх осіб, тобто, усвідомлюючи максимально можливу міру покарання за інкримінований злочин, ОСОБА_5 може вчиняти активні дії, спрямовані на його приховування та відчуження, що, відповідно, негативно вплине на повноту досудового розслідування кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № № 0000364 від 27.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 412 D, д.н.з. НОМЕР_7 , білого кольору, 1996 року випуску, VIN-код НОМЕР_8 та автобус КАВЗ 3271, д.н.з. НОМЕР_5 , зеленого кольору, 1992 року випуску, VIN-код НОМЕР_6 , є предметами кримінального правопорушення та визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що вищевказане майно, є предметом кримінального правопорушення, може бути використане як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000364 від 27.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, на майно, а саме:

- автобус КАВЗ 3271, д.н.з. НОМЕР_5 , зеленого кольору, 1992 року випуску, VIN-код НОМЕР_6 ,

- автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 412 D, д.н.з. НОМЕР_7 , білого кольору, 1996 року випуску, VIN-код НОМЕР_8 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя