Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1483/20

Номер провадження: 1-кс/511/1567/23

13.11.2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в режимі відеоконференцзв"язку заяву ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 1-кп/511/21/23, справа №511/1483/20 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в:

З 26.08.2020 року в провадженні Роздільнянського районного суду перебуває кримінальне провадження 1-кп/511/21/23, справа №511/1483/20 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ справа перебуває у провадженні судді Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_6 .

18.10.2023 року від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшла заява про відвід головуючої по справі судді ОСОБА_6 на підставі ст.75 КПК України .

Короткий зміст заяви про відвід.

Заява ОСОБА_5 про відвід судді обґрунтована тим, що суддя ОСОБА_6 розглядає справу відносно нього упереджено та існують обґрунтовані сумніви в її об`єктивності виходячи з таких її дій:

- так суддею під час розгляду його клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України його захисник (адвокат ОСОБА_7 ) таке клопотання не підтримав і висловив думку, що всі ті порушення є несуттєвими, просив в задоволенні відмовити. Відтак на час розгляду питання про повернення обвинувального акту прокурору між ним та адвокатом був наявний конфлікт інтересів, оскільки адвокат зайняв позицію, що суперечила його волі. У цій ситуації суддя ОСОБА_6 зобов`язана була надати захиснику час для проведення з ним конфіденційної бесіди для узгодження позиції захисту, для чого зробити технічну перерву у судовому засіданні від 04.12.2020 року, чого в свою чергу не зробила, що стало на його думку причиною того, що вона відмовила у задоволенні його клопотання про повернення обвинувального акту прокурору;

- крім того, 06.07.2022 року він заявив відвід прокурору Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 і суд відклав розгляд даної заяви за клопотанням прокурора, надавши йому строк для подачі письмових пояснень. Водночас упродовж року дане клопотання про відвід прокурора ОСОБА_3 суддею ОСОБА_6 розглянуто не було і суд більше року проводив судовий розгляд справи за участю прокурора ОСОБА_3 , якому був заявлений відвід. 13.09.2022 року розглядалось питання про відвід прокурору від 06.07.2022 року і суддя ОСОБА_6 на його прохання роз`яснити процесуальне питання відповіла йому, що не зобов`язана це робити, чим порушила вимоги ст. 42 КПК України;

- суддя ОСОБА_6 зловживала владою, коли під час судового розгляду робила йому безпідставні зауваження не розкриваючи суті порушень, що на його думку доводить її упередженість та зацікавленість у вирішенні даної справи. Крім того вважає, що звукозаписом судового засідання від 22.08.2023 року підтверджено, що суддя ОСОБА_6 вже сформулювала думку про майбутній вирок, який потребуватиме апеляційного перегляду;

- не забезпечує явку у судове засідання потерпілого ОСОБА_8 , який протягом двох років за викликом суду без поважних причин не з`являється, у той час як в матеріалах справи наявна заява потерпілого (а.с. 25 т. І), за змістом якої потерпілий просить без його участі розгляд справи не проводити. Суддя фактично перебрала на себе повноваження потерпілого, оскільки з власної ініціативи почала збирати докази на підтвердження того, що потерпілий перебуває на службі у лавах ЗСУ

Всі обставини, на думку заявника, свідчать про те, що суддя ОСОБА_6 не зможе забезпечити неупереджений розгляд даного кримінального провадження, оскільки суддя ОСОБА_6 вже пов`язана з попередніми своїми процесуальними рішеннями, що не відповідають принципу верховенства права та суперечать ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

На підставі зазначеного просив відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду даної справи.

Позиції сторін в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свою заяву про відвід судді та просив її задовольнити по підставам, викладеним у його заяві. Також в додаткових поясненнях зазначив, що вважає, що дана справа розглядається суддею необ`єктивно, в судовому засіданні домінує прокурор, який перебиває його і не дає висловити свою думку, при цьому суддя не робить йому зауважень. Крім цього, заява про відвід прокурора не розглядається тривалий час не по його вині, судові засідання відкладаються, в тому числі за клопотанням прокурора ОСОБА_3 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 , перебуваючи в режимі ВКЗ з Дніпровського апеляційного суду, підтримав заяву про відвід судді, просив її задовольнити, так як на його думку відвід судді обгрунтований, у його підзахисного наявні підстави для відводу судді, а будь-які сумніви в особи щодо безсторонності судді є підставою для її відводу або самовідводу.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 просив в задоволенні клопотання відмовити, суду показав, що вважає, поведінку обвинуваченого такою, що направлена на затягування процесу з метою уникнення кримінальної відповідальності. Обвинувачений, заявивши йому відвід, який підлягає розгляду головуючим у справі суддею, заперечував проти розгляду даної заяви і щоразу подавав клопотання про відкладення розгляду справи. Більше трьох місяців обвинувачений намагався замінити захисника, подавав безліч клопотань безпідставних.

Суддя ОСОБА_6 не бажала давати пояснення щодо її відводу, в судове засідання на розгляд заяви не з`явилася, пояснення у справі не надавала.

Дані про розгляд кримінального провадження у суді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ справа перебуває у провадженні судді Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 26.08.2020 року по справі призначено підготовче судове засідання.(а.с.9 т.1)

Ухвалою суду від 04.12.2020 року справа призначена до судового розгляду, який триває по теперішній час.

Нормативно-правове обгрунтування та висновки суду.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950 р. передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч. 1 ст. 21 КПК України).

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який, відповідно до ст. 80 КПК України, повинен бути вмотивованим. Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України.

Так, пунктами 3,4 ч. 1 ст. 75 КПК України, на який посилається ОСОБА_5 , суддя не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, тобто за наявності таких обставин, що не передбачені пунктами 1-3, 5 цієї статті.

Відтак , для вирішення питання про те, чи є підстави для усунення судді ОСОБА_6 від розгляду судової справи суд повинен перевірити наявність підтверджених фактів, які б породжували сумніви щодо відсутності неупередженості судді, юридичної заінтересованості та безсторонності.

Щодо оцінки діяльності судді по критеріям безсторонвності, неупередженості, заінтересованості, то в данному випадку їх визначення міститься в рішеннь Єропейського суду з прав людини, яких суд зазначив, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Так у справі « Гаусшильдт проти Данії , Мироненко» і «Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Суд, проаналізувавши наведені у заяві підстави для відводу судді ОСОБА_6 , перевіривши на підставі матеріалів справи викладені в заяві обставини, прийшов до висновку, що поведінка головуючої судді не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду даного кримінального провадження.

Так в першу чергу доводи заявника зводяться до незгоди з процесуальною діяльністю судді в даному кримінальному провадженні, а також до незгоди з уже прийнятими у справі нею процесуальними рішеннями, якій можуть бути лише предметом оскарження під час апеляційного перегляду остаточного рішення судді, ухваленого в рамках даного кримінального провадження.

Також відповідно до ст.318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження , крім випадків, передбачених цих кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Відповідно до ст.321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання ними обов`язків, спрямовуючи судовий розгляд на зебезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

При вирішенні даних процесуальних дій суд має відповідні повноваження - судову дискрецію (судовий розсуд), яка у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати при розгляді процесуальних питань, рішення, кожне з яких є законним, та охоплює інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, тощо.

Стосовно суті заявленого відводу.

Зокрема судом із матеріалів справи встановлено, що 28.09.2020 року обвинуваченим ОСОБА_5 подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору (т.1 а.с. 26-29). Зазначене клопотання розглянуто судом 04.12.2020 року у відкритому підготовчому засіданні за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_7 . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.12.2020 року у задоволені клопотання обвинуваченого відмовлено (т.1, а.с.53). Дана ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Дана ухвала винесена суддею з урахуванням думки обвинуваченого та його захисника.

При цьому в судовому засіданні обвинувачений від послуг цього адвоката не відмовлявся, на якість юридичних послуг не скаржився і не порушував перед суддею питання про залучення іншого адвоката для здійснення їх захисту.

В свою чергу суд вважає за необхідне зазначити, що ефективність захисту не є тотожним досягненню за результатами судового розгляду бажаного для обвинуваченого результату, а тому подальша незгода обвинуваченого з позицією і тактикою захисту не свідчить про його неефективність, тим більше про неефективне правосуддя у справі, оскільки головуючий у справі не має прав втручатися в процесуальну діяльність адвоката.

Далі , матеріалах справи наявна заява обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 , яка датована 06.07.2022 року (т.2 а.с. 77-85).

Відповідно ч.2 ст.81 КПК України заяву про відвід прокурору під час судового провадження розглядає суддя , який його здійснює.

Із матеріалів справи встановлено, що відвід прокурору до цього часу не розглянутий у даній справі, між тим судові засідання у даній справі після подачі відводу прокурору постійно відкладалися по різним підставам, в тому числі за заявою прокурора, а також за низкою заяв ОСОБА_9 та його захисників

Хронологія судових засідань та причини відкладення розгляду справи :

06.07.2022 року відкладено в зв`язку з неявкою захисника адвоката ОСОБА_10 та потерпілого;

22.08.2022 року відкладено в зв`язку з неявкою захисника адвоката ОСОБА_10 та потерпілого;

05.09.2022 року відкладено в зв`язку з неявкою захисника адвоката ОСОБА_10 та потерпілого;(надано час для укладення договору з іншим захисником)

22.09.2022 року відкладено в зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_5 за його заявою;

05.10.2022 року залучено захисника ОСОБА_4 до участі у справі та по його клопотанню відкладено розгляд справи;

27.10.2022 року відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 ;

21.11.2022 року відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 ;

01.12.2022 року - відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 та зайнятість судді в іншому процесі ;

16.01.2023 року - відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 ;(відсутність світла);

26.01.2023 року - відсутність електроенергії;

20.02.2023 року - відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 та за відсутності потерпілого;

09.03.2023 року - відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 та не прибув ОСОБА_11 ;

21.03.2023 року - відкладено розгляд в зв`язку з неявкою адвоката ОСОБА_4 та в зв`язку з неявкою потерпілого;

07.04.2023 року неявка прокурора;

02.05.2023 року відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 та неявки потерпілого;

15.05.2023 року- відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 та неявка потерпілого;

13.06.2022 року відкладено в зв`язку з неприбуттям на розгляд справи адвоката ОСОБА_4 ,

28.06.2023 року - відкладено за клопотанням ОСОБА_5 в зв`язку з неявкою потерпілого;

22.08.2023 року відкладено за заявою ОСОБА_5 ;

13.09.2023 року - відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 в зв`язку з неявкою потерпілого;

18.10.2023 року відвід судді ОСОБА_6 .

Проаналізувавши дану процесуальну діяльність судді, суд приходить до висновку, що її дії вочевидь свідчать саме про її неупередженість у розгляді справи, кожне рішення судді про можливість продовження судового процесу здійснювалось лише з урахуванням думки обвинуваченого та його захисника, суддя всупереч їх позиції не перейшла до розгляду процесуальних питань.

Відтак будь-які процесуальні рішення цим складом суду до розгляду відводу прокурора на протязі більше року взагалі не приймалися, а відтак підстав вважати, що здійснюється провадження неповноважним судом не має.

Щодо участі потерпілого у судовому засіданні.

Так відповідно до ст.325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

Між тим суддя ОСОБА_6 , маючи по даному питанню можливість на власний розсуд провести розгляд справи без участі потерпілого виходячи з норм ст.325 КПК України, в кожне відкладене судове засідання викликає потерпілого, встановила місце проходження ним служби, між тим враховуючи запроваджений в Україні воєнний стан, має труднощі з його викликом в суд. Між тим з огляду на отримані докази перебування потерпілого в лавах ЗСУ, не має підстав вважати його неявку в суд без поважних причин та застосовувати до нього заходи процесуального примусу.

Дані дії судді також спростовують доводи ОСОБА_5 щодо упередженості судді в цьому питанні, оскільки в Україні запроваджено воєнний стан, який зумовлює труднощі щодо участі осіб, зайнятих в обороні країни, в розгляді судових справ.

Також суд вважає, що взагалі не може бути підставою для відводу та будь-яких сумнівів у неупередженості судді те, що суддя, керуючи судовим процесом, робила обвинуваченому зауваження.

Також доводи обвинуваченого про те, що суддя виловлювалася в судових засіданнях щодо апеляційного перегляду рішення суду у справі не є підставою для відводу, так як висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не є підставою для її відводу.

Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що суддя ОСОБА_6 виявила особисту упередженість.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на помилковість аргументу заявника про те, що відповідно до висновків ЄСПЛ щонайменші сумніви щодо упередженості судді є підставою для його виходу з процесу.

Так дійсно у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», на яку вказав ОСОБА_5 суд зазначив, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98).

Однак у рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Відтак, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність юридичної заінтересованості судді ОСОБА_6 у розгляді даної кримінального провадження, докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення її від справи судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.75, 76, 81, 82, 344, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 1-кп/511/21/23, справа №511/1483/20, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1