УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання начальника відділу позовної діяльності Міністерства юстиції України Управління судово-претензійної роботи Міністерства юстиції України Департаменту з питань судової роботи ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року, в межах кримінального провадження №0002338 від 16.06.2021,

ВСТАНОВИЛА:

10 листопада 2023 року начальник відділу позовної діяльності Міністерства юстиції України Управління судово-претензійної роботи Міністерства юстиції України Департаменту з питань судової роботи ОСОБА_3 , звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року, в межах кримінального провадження №0002338 від 16.06.2021, в обґрунтування якого зазначила наступне.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року за результатами розгляду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002338 від 16.06.2021, було накладено арешт на нежитлове приміщення №103(сто три) в будинку номер АДРЕСА_1 , яке складається з: в літ. А-10 на цокольному поверсі позиції №1-3, площею 31,5 кв.м., на першому поверсі позиції 4-17, І-лоджія, ІІ-лоджія, загальною площею по І поверху прим. №103-287,9 кв.м., разом по приміщенню №103 загальна площа складає 319,4 кв.м.; та ганок літ а 7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Представник Міністерства юстиції України вказує, що зі змісту ухвали про арешт 10.06.2016 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «ФІДОБАНК» проведено перевірку правочинів за кредитними операціями. За даною перевіркою було встановлено незаконність вибуття з власності неплатоспроможного Банку майна за нікчемними правочинами за заниженими цінами та на умовах, що не відповідають внутрішнім документам Банку.

За вказаним фактом Шевченківським управлінням поліції ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002338 від 16.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 365-2 КК України.

При цьому, за змістом ухвали про арешт, уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАПІТАЛ ДЖИРІНГ» ставиться під сумнів законність оформлення у власність Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області спірного майна на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2015 № 3530. Разом з цим, представник власника майна стверджує, що законність укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 27.11.2015 між ПАТ «ФІДОБАНК» та Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого за № 3530, була предметом перевірки судами у справах № 904/151/18 та № 904/3669/20.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2018 у справі № 904/151/18, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2018, у задоволенні позовних вимог ПАТ «ФІДОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Дніпропетровській області про визнання Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.11.2015 таким, що відповідає ознакам нікчемності та визнання Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.11.2015 недійсним - відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.01.2019 у справі № 904/151/18 касаційну скаргу ПАТ «ФІДОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2018 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2018 у справі № 904/151/18 повернуто скаржнику.

В подальшому, незважаючи на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2018 у справі № 904/151/18, яке набрало законної сили, Банк повторно звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Дніпропетровській області про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (справа № 904/3669/20).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021 у справі № 904/3669/20 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.10.2021 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021 у справі № 904/3669/20, оскільки суд першої інстанції не вирішував питання про будь-які права чи обов`язки ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ».

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів касаційного господарського суду від 16.12.2021 у справі № 904/3669/20 ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 19.10.2021 залишено без змін.

Представник власника майна стверджує, що враховуючи вищевикладені обставини, з огляду на те, що законність укладення договору купівлі-продажу спірного майна, а також відсутність у ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» права вимоги стосовно спірного майна встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, - необхідність у подальшому застосуванні заходу забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного на нежитлове приміщення №103(сто три) в будинку номер АДРЕСА_1 , яке складається з: в літ. А-10 на цокольному поверсі позиції №1-3, площею 31,5 кв.м., на першому поверсі позиції 4-17, І-лоджія, ІІ-лоджія, загальною площею по І поверху прим. №103-287,9 кв.м., разом по приміщенню №103 загальна площа складає 319,4 кв.м.; та ганок літ а 7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, відпала, а арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року, в рамках кримінального провадження №0002338 від 16.06.2021, підлягає скасуванню.

Представник власника майна, ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала з мотивів, зазначених у клопотанні. Вказувала, що за наслідками проведеної нею перевірки встановлено, що інших обтяжень на майно не має.

Уповноважений прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва, будучи неодноразово, завчасно, у належний спосіб викликаним, кожного разу судові засідання ігнорував. У подальшому прокурор ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із заявою в якій просив проводити судовий розгляд за його відсутності, а клопотання просив залишити без задоволення, мотивуючи це виключно тим, що постанова слідчого про визнання майна речовим доказом є чинною та ніким не була скасована, а потреба у арешті не відпала. Документів до заяви - не долучав.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, заслухавши думку представника власника майна, проаналізувавши письмові доводи прокурора, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що Шевченківським управлінням поліції ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002338 від 16.06.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року за результатами розгляду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002338 від 16.06.2021, було накладено арешт на нежитлове приміщення №103(сто три) в будинку номер АДРЕСА_1 , яке складається з: в літ. А-10 на цокольному поверсі позиції №1-3, площею 31,5 кв.м., на першому поверсі позиції 4-17, І-лоджія, ІІ-лоджія, загальною площею по І поверху прим. №103-287,9 кв.м., разом по приміщенню №103 загальна площа складає 319,4 кв.м.; та ганок літ а 7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року, арешт на вказане майно накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.

В ухвалі зазначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться за фактом того, що службові особи ПАТ «Фітобанк» реалізували нежитлові приміщення в АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_1 , в АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , в АДРЕСА_9 , в АДРЕСА_10 , в АДРЕСА_1 , в АДРЕСА_11 , фізичним та юридичним особам по заниженим цінам, права вимоги по кредитним договорам на які належить ТОВ «ФК Капітал Джірінг».

Зокрема, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, прокурор стверджував, що в ході досудового розслідування здобуто відомості, які свідчать про незаконне оформлення у власність Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області нежитлове приміщення №103(сто три) в будинку номер АДРЕСА_1 , яке складається з: в літ. А-10 на цокольному поверсі позиції №1-3, площею 31,5 кв.м., на першому поверсі позиції 4-17, І-лоджія, ІІ-лоджія, загальною площею по І поверху прим. №103-287,9 кв.м., разом по приміщенню №103 загальна площа складає 319,4 кв.м.; та ганок літ а 7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, на підставі підроблених документів, внаслідок чого вказане приміщення протиправно вибуло із власності.

Разом з тим, встановлено, що законність укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 27.11.2015 між ПАТ «ФІДОБАНК» та Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого за № 3530, була предметом перевірки судами у справах № 904/151/18 та № 904/3669/20, за наслідками якої, в обох судових провадженнях було постановлено остаточні судові рішення, які, станом на день розгляду даного клопотання набрали законної сили та не оскаржуються, і якими було встановлено законність укладення відповідного договору.

При цьому аналізуючи доводи прокурора про наявність потреби у збереженні цього заходу забезпечення кримінального провадження з огляду на чинність постанови слідчого про визнання майна речовим доказом, слід вказати на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Саме по собі визнання майна речовим доказом, не може бути беззаперечною підставою вважати, що стосовно нього існують ризики передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України. В той же час, прокурор навіть не вказав про можливе існування таких ризиків, станом на день розгляду даного клопотання, у своїх запереченнях на клопотання, та не навів жодного обгрунтування висновку про їх можливе існування.

Отже, викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту накладеного на нежитлове приміщення №103(сто три) в будинку номер АДРЕСА_1 , яке складається з: в літ. А-10 на цокольному поверсі позиції №1-3, площею 31,5 кв.м., на першому поверсі позиції 4-17, І-лоджія, ІІ-лоджія, загальною площею по І поверху прим. №103-287,9 кв.м., разом по приміщенню №103 загальна площа складає 319,4 кв.м.; та ганок літ а 7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання.

Крім того слідчому судді не наведено додаткових переконливих доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Також, слідчий суддя звертає увагу й на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння майном на підставі зазначених обставин, оскільки представником власника майна доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає необхідним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року, в межах кримінального провадження №0002338 від 16.06.2021, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання начальника відділу позовної діяльності Міністерства юстиції України Управління судово-претензійної роботи Міністерства юстиції України Департаменту з питань судової роботи ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року, в межах кримінального провадження №0002338 від 16.06.2021, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання начальника відділу позовної діяльності Міністерства юстиції України Управління судово-претензійної роботи Міністерства юстиції України Департаменту з питань судової роботи ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року, в межах кримінального провадження №0002338 від 16.06.2021 - задовольнити.

Cкасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року в межах кримінального провадження №0002338 від 16.06.2021, а саме: на нежитлове приміщення №103 (сто три) в будинку номер АДРЕСА_1 , яке складається з: в літ. А-10 на цокольному поверсі позиції №1-3, площею 31,5 кв.м., на першому поверсі позиції 4-17, І-лоджія, ІІ-лоджія, загальною площею по І поверху прим. №103-287,9 кв.м., разом по приміщенню №103 загальна площа складає 319,4 кв.м.; та ганок літ а 7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1