У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/11419/23

№ 1-кс/183/3332/23

05 грудня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 12 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відвід слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 12 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В обґрунтування заяви прокурор вказує, що в провадженні СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000249 від 12.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні забезпечується Новомосковською окружною прокуратурою.

Слідчим суддею у вказаному кримінального провадженні на час проведення досудового розслідування визначено суддю Новомосковського міськрайнного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 .

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000249 від 12.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, встановлено низку обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у неупередженості слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 .

Викладені у цій заяві обставини не відносяться до окремої особистої думки прокурора чи будь-кого, а також у жодному разі не зводяться до незгоди з прийнятими процесуальними рішеннями слідчого судді, оскільки внаслідок незгоди прокурора з певними рішеннями, останній реалізував, в усіх можливих випадках, своє право на їх оскарження у встановленому КПК України порядку.

У цій заяві йдеться про встановлення фактів та наведення достовірних доказів щодо систематичного порушення слідчим суддею вимог КПК України, які, як кожне окремо, так і у своїй сукупності викликають очевидний сумнів у неупередженості слідчого судді.

Частиною 1 статті 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, серед інших, відносяться: законність; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Так, ухвалами слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 03.11.2023 (резолютивними частинами) задоволено клопотання захисників підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про зміну останнім запобіжного заходу. Вказаними ухвалами підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строком до 05.12.2023. Також вказаними ухвалами на підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покладено обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України строком на два місяці (справа № 183/11419/23; провадження № 1-кс/183/3035/23 та № 1-кс/183/3034/23).

Разом із тим, у резолютивних частинах вказаних ухвал слідчим суддею зазначено про те, що повний текст ухвал буде оголошено 07.11.2023 об 11 год. 00 хв. та 11 год. 10 хв. відповідно.

У вищевказані дату та час прокурор у зазначеному кримінальному провадженні прибув до слідчого судді ОСОБА_6 з метою присутності під час оголошення повного тексту вказаних ухвал та подальшого тримання копій таких судових рішень. Однак, у визначений слідчим суддею час, оголошення повного тексту зазначених ухвал не відбулося та їх копії не були вручені прокурору. Слідчий суддя перебуваючи в своєму кабінеті не пояснила прокурору причин, у зв`язку з якими оголошення повного тексту ухвал не відбудеться у зазначений час.

Того ж дня, прокурор подав до канцелярії Новомосковського міськрайнного суду Дніпропетровської області письмовий запит на ім`я слідчого судді ОСОБА_6 , в якому просив направити на адресу Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області вказані ухвали суду з метою ознайомлення з їх повним текстом та відповідними мотивами суду, що стали підставою для задоволення клопотань захисників підозрюваних.

Однак, станом на сьогодні, відповідь на вказаний запит слідчим суддею не надана та відповідні копії ухвал суду до Новомосковської окружної прокуратури не направлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Однак, слідчим суддею ОСОБА_6 створено всі умови для того, щоби прокурор був позбавлений можливості своєчасного звернення до апеляційного суду з відповідними скаргами на вказані рішення у формі ухвал, чим порушено загальну засаду кримінального провадження - забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.

В підтвердження факту порушення слідчим суддею ОСОБА_6 однієї з загальних засад кримінального провадження - забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, остання під час постановлення вказаних ухвал прийшла до висновку про те, що вони не підлягають оскарженню.

Разом із тим, чинний КПК України встановлює можливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або про відмову в застосуванні такого заходу (п. 4 ч. 1 ст. 309 КПК України).

Термін «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його «обрання», але й «зміну» на інший запобіжний захід (судові рішення Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - ККС ВС) від 18.12.2018 у справі № 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18).

Сторони кримінального провадження мають право оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про зміну підозрюваному обраного запобіжного заходу у випадку, якщо застосування такого запобіжного заходу або відмова в його застосуванні підлягають апеляційному оскарженню відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України(постанова Першої судової палати ККС ВС від 17.05.2021 у справі № 335/9520/19).

У зв`язку з цим, прокурор, не дивлячись на те, що йому не було своєчасно вручено відповідні ухвали слідчого судді з повним текстом, звернувся до Дніпровського апеляційного суду з відповідними апеляційними скаргами, за результатами яких на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, колегія суддів апеляційного суду погодилась з позицією прокурора щодо можливості оскарження відповідних ухвал слідчого судді та відкрила апеляційні провадження за скаргами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Зважаючи на викладене, слідчим суддею ОСОБА_6 не тільки порушено загальну засаду кримінального провадження - забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, а й одночасно порушено таку загальну засаду, як законність, в частині хибного висновку про неможливість оскарження відповідних ухвал.

Не надаючи в цілому оцінку законності вказаним рішенням слідчого судді та в жодному разі не декларуючи незгоду з ними, а звертаючи увагу лише на окрему поведінку та окремі висновки останньої в процесі їх ухвалення, прокурор зазначає про таке.

До початку розгляду слідчим суддею клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 , в розпорядженні слідчого судді перебувала заява потерпілого ОСОБА_9 , яку останній перед початком судового розгляду направив на адресу електронної пошти суду, та в якій наполегливо просив слідчого суддю не задовольняти клопотання захисників та не змінювати запобіжний захід підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Потерпілий наголошував на тому, що у нього є реальні підстави вважати, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу, підозрювані матимуть можливість втілити в життя раніше висловлювані ними погрози застосування насильства, тим більше маючи інформацію про звернення потерпілого до правоохоронних органів. Однак, з невідомих причин, слідчий суддя ОСОБА_6 в процесі розгляду вказаного клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_8 про наявність такої заяви потерпілого не згадала. Коли ж прокурор повідомив слідчому судді про те, що у нього є інформація про направлення потерпілим відповідної заяви на адресу електронної пошти суду, а також у нього є наявна копія вказаної заяви потерпілого, яку він просить долучити до матеріалів справи, слідчий суддя категорично наголосила на тому, що в матеріалах клопотання така заява потерпілого відсутня. Більш того, слідчий суддя за власної ініціативи повідомила про намір оголошення короткої перерви для того, щоби прокурор з`ясував у потерпілого вхідний номер, за яким зареєстрована його заява в канцелярії суду. Коли все ж таки секретар судового засідання знайшла заяву потерпілого (заява знаходилась у картонній папці на столі секретаря в залі судових засідань), яка стосувалася обох підозрюваних, слідчий суддя іронічно запитала прокурора про те, яким чином їй потрібно розірвати заяву вздовж чи у поперек, для того щоби покласти одну її частину у справу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , а іншу у справу щодо підозрюваного ОСОБА_7 . В свою чергу прокурор повідомив, що він не може впливати на потерпілого в частині того, яким чином йому викладати свою заяву до слідчого судді та врешті просив слідчого суддю долучити заяву потерпілого до справи підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки на той час проводився саме розгляд клопотання щодо останнього.

Така процесуальна поведінка слідчого судді по відношенню до прокурора вказує на негативне та упереджене ставлення до останнього.

До того ж, в ухвалах щодо зміни запобіжного заходу підозрюваним ОСОБА_8 та ОСОБА_7 слідчий суддя не зазначила жодного слова про вказану заяву потерпілого та не надала їй відповідної оцінки, в той час, як кожен додаток до клопотання захисників не був залишений поза увагою. Вказане свідчить про надання переваги та пріоритетності лише матеріалам, що додавалися захисниками підозрюваних до їх клопотань. В цьому випадку має місце порушення такої загальної засади кримінального провадження, як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглядаючи клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_8 про зімну останньому запобіжного заходу, слідчий суддя запитала прокурора, чому він не оскаржував її попереднє рішення про обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, якщо називає його, дослівно «сплошним порушенням». При цьому прокурор, оголошуючи свої письмові заперечення проти клопотання захисника наводив лише хронологію подій, що передували розгляду клопотання захисників підозрюваних про зміну запобіжного заходу останнім та не вживав подібних зневажливих формулювань по відношенню до судового рішення, що набрало законної сили (що підтверджується аудіо-відеофіксацією судового засідання). Так само, такі формулювання відсутні у долучених до матеріалів судової справи письмових запереченнях прокурора. Натомість прокурор у своїх запереченнях звернув увагу слідчого судді на те, що захисник підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_4 в своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу підозрюваному зазначила, що на її думку: «прокурором у даному кримінальному провадженні взагалі не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_8 , і жодні об`єктивні дані, які б підтверджували ці ризики, матеріали кримінального провадження не містять.»І це при тому, що ухвала слідчого судді ОСОБА_6 від 10.10.2023, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою містить чіткий висновок слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином, адвокат ОСОБА_4 висловила сумнів у законності ухвали слідчого судді ОСОБА_6 , яка набрала законної сили, у зв`язку з чим прокурор зазначив, що на його думку, що така позиція захисника, як мінімум, не узгоджується з діючими Правилами адвокатської етики.Однак така позиція захисту не викликала у слідчого судді жодних запитань.Натомість в ході судового розгляду слідчий суддя звернулася до захисника з наступним: «І те, що прокурор зазначає що Ви порушили етику адвоката це Ваше питання і Ви ВІДРЕАГУЄТЕ НА ЙОГО ПУБЛІЧНУ ЗАЯВУ в судовому засіданні.» Тобто фактично, слідчий суддя, замість можливого роз`яснення захиснику її права реагування на «публічну заяву прокурора в судовому засіданні», здійснила прямий заклик до такого реагування.

В той же час, умисно перекручуючи фактичні обставини, слідчий суддя звинуватила прокурора у висловлюванні, яких останній не допускав. Коли прокурор намагався пояснити слідчому судді те, що він не називав ухвалу її ухвалу від 10.10.2023 «сплошним порушенням», остання наголосила на тому, що вона чула такі слова від прокурора та не бажаючи слухати жодних пояснень, поставила прокурору інше питання. Також, слідчий суддя, з невідомих причин, поставила питання прокурору про те, чи має останній медичну освіту, не пояснюючи при цьому доречність такого питання та його відношення до розгляду клопотання захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу.

Така поведінка слідчого судді вказує на очевидну прихильність останньої до сторони захисту та одночасно упереджене і негативне ставлення до прокурора.

Разом із тим, в процесі розгляду клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 прокурор оголошуючи свої заперечення зазначив, що підозрюваний є уродженцем м. Ленкоран Азербайджанської Республіки та маючи на батьківщині відповідні соціальні зв`язки, може скористатись ними та виїхати через тимчасово непідконтрольні території України до Азербайджанської Республіки. Однак в ухвалі про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 від 03.11.2023 слідчий суддя вказала, що таке твердження прокурора викликає її особливу увагу. На думку слідчого судді, прокурор поставив, як нарікання, підозрюваному ОСОБА_7 те, що останній народився не в Україні. Крім того, з невідомих причин слідчий суддя прийшла до висновку про те, що прокурор не взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_7 , має міцні соціальні зв`язки та вільно володіє державною мовою (при тому що підозрюваний ОСОБА_7 під час судового розгляду пошепки сказав декілька фраз, посилаючись на хворобу горла). З рештою, слідчий суддя вказала, що такі висловлювання прокурора можуть бути сприйняті як дискредитація підозрюваного за місцем народження.

Такі твердження слідчого судді це черговий яскравий приклад того, що має місце перекручування слів прокурора, який лише висловив своє припущення, щодо ймовірного переховування підозрюваного у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Такі безпідставні висновки слідчого судді та відкрите заступництво по відношенню до підозрюваних і сторони захисту, жодним чином не можуть свідчити про безсторонність та повну неупередженість слідчого судді ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, під час розгляду слідчим суддею ОСОБА_6 клопотань захисників підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про зміну останнім запобіжного заходу, в залі були присутні троє осіб чоловічої статі у військовій формі. Вказані військовослужбовці повідомили слідчому судді про те, що вони мають намір бути присутніми під час розгляду відповідних клопотань щодо підозрюваних в якості «вільних слухачів». Не дивлячись на те, що як захисники підозрюваних, так і прокурор повідомили слідчому судді про те, що не мають наміру допитувати вказаних осіб в якості свідків у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , слідчий суддя підтримала думку сторони захисту про те, що з метою нерозголошення відомостей щодо стану здоров`я підозрюваних, необхідно обмежити присутність при розгляді вказаних клопотань сторонніх осіб в залі судових засідань. Після чого, слідчий суддя попросила військових залишити зал судових засідань повідомивши про те, що вони можуть бути присутні лише при оголошенні судового рішення, якщо матимуть таке бажання.

Дійсно, ч. 2 ст. 27 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини у тому числі у разі, якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом. І лікарська таємниця дійсно охороняється законом. Однак, окрім документів щодо стану здоров`я підозрюваних, слідчим суддею в процесі розгляду відповідних клопотань, крім матеріалів, що містять відомості віднесені до лікарської таємниці, також досліджувались інші матеріали, такі як характеристики з місця мешкання та реєстрації підозрюваних, довідки щодо участі у релігійних та благодійних організаціях, довідки щодо складу сім`ї, тощо. Отже, слідчий суддя ОСОБА_6 мала достатні підстави для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні лише впродовж окремої частини судового провадження, під час якої досліджувалися матеріали, що містять охоронювану законом таємницю, а не впродовж усього судового провадження.

Безпідставне обмеження присутності громадськості (тим більше військових) під час судового засідання свідчить про порушення слідчим суддею такої загальної засади кримінального провадження, як гласність і відкритість судового провадження (ст. 27 КПК України).

Окрім того, 15.11.2023 слідчий суддя Новомосковського міськрайнного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 за результатом розгляду клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 постановила ухвалу про скасування раніше накладеного нею арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль «Mazda» моделі «6», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 та чіп марки «Starline» (справа №183/11419/23, провадження №1-кс/183/3049/23). Вказаною ухвалою слідчий суддя зобов`язала слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , передати майно, щодо якого скасовано арешт ОСОБА_12 для можливості користуватися ним.

Разом з тим, про існування зазначеної ухвали слідчого судді слідчий СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_13 дізнався лише 20.11.2023, коли на адресу слідчого відділу Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за вхідним №3860 надійшла заява адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_12 у якій остання просила долучити до матеріалів кримінального провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 12 вересня 2023 року вказане судове рішення та негайно виконати його.

Тобто вказана ухвала після її постановлення слідчим суддею не була направлена на адресу СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.

Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

У відповідній копії ухвали слідчого судді, наданій адвокатом ОСОБА_10 , зазначено, що остання та ОСОБА_7 про дату, місце та час розгляду клопотання були повідомлені слідчим суддею належним чином, але в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду відповідного клопотання. Однак інформації про повідомлення особи, за клопотанням якої було арештовано майно (слідчий СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 ) про дату, місце та час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_10 вказана ухвала не містить. Так само вказана ухвала не містить відомостей про те, що можливо без підтвердження повідомлення належним чином особи, за клопотанням якої було арештовано майно про дату, місце та час розгляду клопотання адвоката, фактично проводити такий розгляд.

Тобто слідчий суддя ОСОБА_6 , не дотримуючись вимог ч. 2 ст. 174 КПК України, не повідомила належним чином особу, яка раніше заявляла клопотання про накладення арешту на майно, про дату, місце та час розгляду клопотання адвоката щодо скасування арешту на майно, чим позбавила можливості останню бути присутньою в судовому засіданні та висловити свою думку та позицію по вказаному клопотанню. Крім того, слідчим суддею порушено триденний строк розгляду клопотання про скасування арешту майна, після його надходження до суду. Фактично, слідчим суддею проведено односторонній розгляд вказаного клопотання адвоката підозрюваного без жодного натяку на дотримання принципу змагальності сторін в судовому процесі.

Слідчий СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 , так само, як і слідчий СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , не отримували SMS-повідомлень (Viber-повідомлень) про виклик у відповідне судове засідання.

Хоча навіть при надісланні судом таких повідомлень слідчим, це не можна було б вважати належним повідомленням, так як згідно з п.5 Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 №28, судовий виклик надсилається учаснику судового процесу за наявності відповідної заяви та технічної можливості. Вказані слідчі відповідних заяв до суду не подавали.

Таким чином, слідчим суддею вкотре проігноровано вимоги КПК України в частині таких загальних засад кримінального провадження, як законність та змагальність сторін.

Крім того, під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, проводився комплекс негласних слідчих (розшукових) дій на підставі відповідних дозволів слідчого судді апеляційного суду. Вивченням протоколу про результати негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_15 № 6015т/55/103-2023 від 07.11.2023, щодо якого скасовано гриф секретності, встановлено, що 09.10.2023 ОСОБА_15 здійснював вихідний дзвінок невстановленій особі. В ході телефонної розмови ОСОБА_15 просив невстановлену особу зробити чоловіку на ім`я ОСОБА_16 характеристику про те, що останній начебто перебуває у громаді. Дослівно та мовою оригіналу ОСОБА_15 каже своєму співрозмовнику наступне: «Да, Ислам надо зарактеристику, шотипо он сосотит в общине. Ну просто для суда чисто, ну шоб та никто там ничо не проверяет ничего, это судья попросил, шо б было с адвокатом меня. Как можно это сделать брат?»; «Ну шо он состоит в общине, помогает, ну типа мусульманин он.»

Слід відзначити, що адвокатом ОСОБА_7 ОСОБА_10 до її клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному з тримання під вартою на домашній арешт, долучено характеристику РО «Релігійна громада «Мусульмани Дніпра», відповідно до якої ОСОБА_7 являється її вірянином та є глибоко віруючою людиною. характеризується з позитивної сторони, приймає участь у релігійних заходах та святах.

Станом на 09.10.2023 у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 єдиним слідчим суддею було визначено ОСОБА_6 . В подальшому, вказану характеристику РО «Релігійна громада «Мусульмани Дніпра» слідчий суддя врахувала в ухвалі від 03.11.2023, як одну з підстав для прийняття позитивного рішення щодо зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт.

21.11.2023 слідчий суддя ОСОБА_6 , розглянувши заяви адвоката ОСОБА_10 , що діяла в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та адвоката ОСОБА_4 , що діяла в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , про дозвіл на відлучення з фактичного місця проживання підозрюваних для отримання ними медичної допомоги прийшла до висновку про те, що вони не підлягають розгляду в порядку, визначеному КПК України.

Однак, слідчий суддя ОСОБА_6 , замість того, щоб письмово роз`яснити адвокатам положення ст. 201 КПК України, відповідно до якої підозрювані, їх захисники мають право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на них слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання, видала, так звані, «письмові дозволи». В «письмовому дозволі» наданому адвокату ОСОБА_10 слідчим суддею зазначено: «Дозволяю ОСОБА_7 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні , відомості по якому внесені до ЄРДР 12.09.29023 року за № 0000249 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, відлучитися з місця, визначеного ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайнного суду Дніпропетровської області, до лікувальної установи, а саме КП «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» для консультації та надання медичної допомоги в період часу з 09.00 години до 17.00 години 22.11.2023 року.» Аналогічний дозвіл слідчим суддею надано адвокату ОСОБА_4 , з відмінністю лише в тому, що підозрюваному ОСОБА_8 надано дозвіл на відвідування КЗ багатопрофільна клінічна лікарня № 4 Дніпропетровської міської ради (вул. Ближня, 31, м. Дніпро) в період часу з 08.00 години до 17.00 години 22.11.2023.

У зазначених листах слідчого судді відсутні жодні посилання на будь-які законодавчі норми, на підставі яких остання прийняла відповідне рішення та наділила себе повноваженнями щодо надання дозволу на порушення умов відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваними.

Ухвалами слідчого судді ОСОБА_6 від 03.11.2023 про зміну запобіжного заходу підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , серед інших обов`язків, на останніх покладено обов`язок передбачений п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України не відлучатися з місця фактичного проживання, без дозволу слідчого, прокурора або СУДУ цілодобово.

Тобто, слідчий суддя ОСОБА_6 , будучи особою, яка не наділена кримінальним процесуальним законом повноваженнями надання дозволу підозрюваним на відлучення з місця їх фактичного проживання під час перебування останніх під домашнім арештом, безпідставно задовольнила відповідні заяви адвокатів. Крім того, в порушення вимог ч. 2 ст. 369 КПК України слідчий суддя ОСОБА_6 прийняла рішення з відповідними правовими наслідками не у формі ухвали, а у формі звичайної відповіді на заяву.

Про прийняття вказаних рішень слідчий суддя не повідомила, як працівників поліції Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, що здійснюють постійний контроль за виконанням підозрюваними правил та обмежень, встановленими ухвалами від 03.11.2023, так і слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Лише 23.11.2023 прокурор, який приймав участь у розгляді Дніпровським апеляційним судом його скарг на ухвали слідчого судді від 03.11.2023, в судовому засіданні дізнався від захисників підозрюваних про те, що 21.11.2023 слідчим суддею надано підозрюваним відповідні «дозволи», 22.11.2023 останні звернулися до відповідних медичних закладів, того ж дня залишились там для проходження стаціонарного лікування, у зв`язку з чим, вже в другий раз поспіль, не з`явилися до апеляційного суду для розгляду апеляційних скарг прокурора (перший раз підозрювані не з`явилися до апеляційного суду через те, що за два дні до дати судового розгляду сімейний лікар діагностувала в телефонному режимі у обох «Covid19»).

Коли колегія слідчих суддів Дніпровського апеляційного суду вже втретє вимушено відклала судове засідання з розгляду апеляційних скарг прокурора на 30.11.2023. Однак, того ж дня прокурору стало відомо про те, що 28.11.2023 підозрюваного ОСОБА_8 виписали з КЗ багатопрофільна клінічна лікарня № 4 Дніпропетровської міської ради. А вже 29.11.2023 слідчий суддя ОСОБА_6 повторно задовольнила заяву адвоката ОСОБА_4 та вже вдруге надала «дозвіл» підозрюваному ОСОБА_8 відлучитися з місця його мешкання. Цього разу підозрюваному ОСОБА_8 було дозволено відлучитися до КП «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» (до тієї ж лікарні, де на той час перебував на стаціонарному лікуванні підозрюваний ОСОБА_7 ) для консультації та надання медичної допомоги в період часу з 10.00 години до 17.00 години 29.11.2023. В цей же день, підозрюваний ОСОБА_8 залишився у вказаному медичному закладі для проходження стаціонарного лікування, у зв`язку з чим останній вже втретє не з`явився до апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчої судді ОСОБА_6 від 03.11.2023 про зміну запобіжного заходу.

У зв`язку з вказаними обставинами, колегія суддів Дніпровського апеляційного суду відкрито повідомила захисникам підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що вони чудово розуміють реальні причини такого різкого загострення хворобливого стану підозрюваних, але апеляційні скарги прокурора все одно повинні бути розглянуті, тому їх відповідний розгляд відкладено на 04.12.2023 о 16.00. При тому, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваних закінчується 05.12.2023.

Станом на 01.12.2023 прокурору у кримінальному провадженні стало відомо про те, що підозрюваного ОСОБА_7 виписано зі стаціонарного лікування КП «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування». Але розуміючи відповідні обставини, цілком ймовірно, що слідчим суддею ОСОБА_6 , до 16.00 години 04.12.2023 буде надано черговий «дозвіл» підозрюваному на відлучення до певного медичного закладу, що не дозволить останньому вчетверте з`явитись до апеляційного суду, після чого в задоволенні апеляційних скарг прокурора буде відмовлено через одну лише обставину відсутність підозрюваних.

Систематично приймаючи рішення про надання дозволу підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відлучитися з місця відбування домашнього арешту до різних лікувальних установ, слідчий суддя ОСОБА_6 порушила такізагальні засади кримінального провадження, як законність та диспозитивність.

Отож, з метою недопущення виникнення в учасників судового провадження сумнівів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, з метою недопущення порушень вимог Закону України «Про судоустрій та статус суддів», прокурор звернувся із вказаною заявою про відвід слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву про відвід підтримав, просив її задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ній.

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 , будучи повідомленою про час, дату та місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явилася, що свідчить про відсутність бажання дати пояснення, і не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Захисник ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні заяви прокурора про відвід слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 , посилаючись на необґрунтованість цієї заяви, оскільки доводи прокурора фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_6 . Жодних обставин, передбачених КПК України, як підстава для відводу, заявником не наведено.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви про відвід судді та матеріали кримінального провадження №183/11419/23 в межах, необхідних для вирішення заяви про відвід, дійшов такого висновку.

Підстави для відводу судді визначені ст. ст. 75, 76 КПК України.

Зокрема, відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Обґрунтовуючи заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , сторона обвинувачення посилається на те, що суддею під час ухвалення судового рішення про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, скасування арешту, накладеного на автомобіль, та надання «дозволів» підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відлучатися підозрюваним на лікування, норм кримінального процесуального закону, а, відтак, на її упередженість.

У заяві прокурора йдеться про встановлення фактів та наведення достовірних доказів щодо системного порушення слідчим суддею вимог КПК України, зокрема, порушення такої загальної засади кримінального провадження, як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які, на думку прокурора, як кожне окремо, так і у своїй сукупності викликають очевидний сумнів у неупередженості слідчого судді.

Водночас, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи заяву про відвід, суд має перевірити наявність обставин, визначених ст. 75 КПК України, і прийняти відповідне рішення.

Оцінка судових рішень слідчого судді на предмет їх законності, оцінка мотивів суду, які покладені в основу таких рішень, форма таких рішень, а так само і поведінка судді при їх ухваленні, не може бути предметом розгляду суду цієї ж інстанції в рамках розгляду заяви про відвід судді.

У цьому зв`язку, викладені прокурором факти не містять у собі достатніх підстав, які би свідчили про необ`єктивність чи упередженість слідчого судді.

Інших обставин, які би унеможливлювали участь слідчого судді у кримінальному провадженні, зазначено не було.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви прокурора про відвід слідчого судді ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 12 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України відмовити.

Повний текст ухвали складено і оголошено 11 грудня 2023 року о 13 годині 20 хвилин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1