Справа № 185/1396/24
Провадження № 1-кс/185/208/24
У Х В А Л А

09 лютого 2024 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Павлоград Дніпропетровської області, освіта середня спеціальна, пенсіонера, інваліда третьої групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2024 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024 року за № 0000214, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до зазначеного клопотання, ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою їх подальшого незаконного збуту, за невстановлених слідством обставин, незаконно придбав речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою 4, 6707 (в перерахунку на висушену речовину), обіг якого відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями) заборонено.

Усвідомлюючи, що незаконно придбана речовина рослинного походження відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якої заборонено, ОСОБА_5 переніс її до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, гаражне товариство «Шахтар» та почав її зберігати.

Таким чином, ОСОБА_5 з корисливої зацікавленості, з метою отримання прибутку від незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, незаконно зберігав у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , гаражне товариство «Шахтар», за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою 4, 6707 (в перерахунку на висушену речовину), тим самим, порушивши вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», з внесеними до них змінами.

Під час проведення санкціонованого обшуку з 11 год. 03 хв. до 13 год. 37 хв. 07 лютого 2024 року, з лівої сторони від входу у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , гаражного товариства «Шахтар», який розташований у м. Павлограді Дніпропетровської області, було виявлено та вилучено: пластикове відро, білого кольору, в якому знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечними наркотичними засобами, обіг яких заборонено - канабісом, загальною масою 4, 6707 г (в перерахунку на висушену речовину), що знаходяться у незаконному обігу, у відповідності із таблицею, затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речових і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» (із змінами).

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів.

07 лютого 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину.

08 лютого 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

08 лютого 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується наступними доказами:

-рапортом від УКР ГУНП в Дніпропетровській області;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 16.05.2023 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 25.11.2023 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 15.01.2024 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 08.02.2024 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від 08.02.2024 року;

-протоколом обшуку від 07 лютого 2024 року в приміщенні квартири АДРЕСА_3 ;

-протоколом обшуку від 07 лютого 2024 року в приміщенні гаражного приміщення № НОМЕР_2 гаражного товариства «Шахтер» по вул. Будівельників у м. Павлограді Дніпропетровської області;

-протоколом обшуку від 07 лютого 2024 року в приміщенні гаражного приміщення № НОМЕР_1 гаражного товариства «Шахтер» по вул. Будівельників у м. Павлограді Дніпропетровської області;

-протоколом обшуку від 07 лютого 2024 року транспортного засобу «Opel Insignia», д.н. НОМЕР_3 , який знаходився на території гаражного товариства «Шахтер» по вул. Будівельників у м. Павлограді Дніпропетровської області;

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 07.02.2024 року;

-показами підозрюваного ОСОБА_5 від 07.02.2024 року;

-висновком експерта від 08 лютого 2024 року № СЕ-19/104-24/5587- НЗПРАП, згідно якого, виявлена та вилучена під час проведення обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_2 гаражного товариства «Шахтер» по вул. Будівельників в м. Павлограді Дніпропетровської області, речовина рослинного походження, зеленого кольору, масою 5,4981 г, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних речовин, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 4,6707 г; та іншими матеріалами кримінального провадження.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, вказана обставина дає підстави вважати, що перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та розуміючи реальність та невідворотність її настання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та суду та вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, підозрюваному ОСОБА_5 відомі дані свідків по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим слідство вважає, що останній може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, оцінюючі в сукупності всі зібрані обставини у кримінальному провадженні та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: серед яких - переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам, яка вказані у клопотанні.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого та звільнити підозрюваного з-під варти, так як підозра за ч. 2 ст. 307 КК України є необґрунтованою, а у разі застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу цілодобовий домашній арешт.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є дружиною підозрюваного ОСОБА_5 та вони разом з 1992 року проживають за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 є зразковим сім`янином, має професійні захворювання, є інвалідом третьої групи, пенсіонер.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваного, захисника, щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, свідка, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024 року за № 0000214 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

08 лютого 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

08 лютого 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи те, що підозрюваний раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, є інвалідом третьої групи, пенсіонер, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, тобто має міцні соціальні зв`язки, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, слідчий суддя вважає, що достатнім тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як прокурором не доведено обставини недостатності застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Таким чином, строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування не може перевищувати двох місяців, що обраховується з дня повідомлення особі про підозру.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372,395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не покидати місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_3 , цілодобового;

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду у визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Зобов`язати орган Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_5 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 домашнього арешту покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває справа.

Строк дії ухвали до 08 квітня 2024 року

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1