Єдиний унікальний номер 341/1724/23
Номер провадження 1-в/341/25/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

начальника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області Івано-Франківського районного сектору № 2 ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стрілеча Харківського району Харківської області, не одруженої, не працюючої, без місця реєстрації, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей,

встановив:

Начальник державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області Івано-Франківського районного сектору № 2 ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання згідно вироку суду, оскільки 28.11.2022 засуджена взята на облік Івано-Франківського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області. Справа отримана з Чугуївського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області, у зв`язку із зміною місця проживання засудженої.

Відповідно до довідки від 27.04.2022 № 2603- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_5 проживала в АДРЕСА_2 . З порядком та умовами іспитового строку засуджена ознайомлена 06.12.2022. Їй роз`яснено порядок та умови відбування іспитового строку, щодо відповідальності у разі порушення порядку та умов іспитового строку чи невиконання встановлених судом обов`язків, про що у неї відібрано письмову розписку.

Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 06.12.2022, засудженій встановлено перший вівторок кожного місяця на вказану реєстрацію.

Однак, 03.01.2023 ОСОБА_5 не з`явилась до органу пробації на реєстрацію. 04.01.2023 їй було надіслано виклик до органу для отримання пояснень причини неявки на реєстрацію, де 16.01.2023 отримано повідомлення із «Укрпошти» про те, що адресат відсутній за указаною адресою.

16.01.2023 направлено запит до Кінчаківського старостинського округу Дубовецької сільської ради для отримання інформації про факт проживання засудженої у цьому населеному пункті, де за інформацією від 23.01.2023 ОСОБА_5 відсутня за вказаною адресою.

У період з січня до липня 2023 року засуджена не повідомляла про своє місце перебування та не з`являлась на реєстрацію.

06.07.2023 із ВП № 3 (м. Галич) отримано інформацію, що засуджена виїхала за межі України спільно з малолітніми дітьми та чоловіком до країни Німеччина у м. Гамбург. Працівником органу пробації двічі було здійснено на номер телефону через застосунок «Вайбер» телефонні дзвінки до засудженої для отримання пояснення, та підтвердження фактичного виїзду за кордон, на які остання не відповідала. Однак, 01.08.2023 начальником Івано-Франківського РС № 2 ОСОБА_6 було проведено телефонну розмову із засудженою через застосунок «Вайбер», де остання повідомила, що дійсно вона спільно із своїми малолітніми дітьми та чоловіком 28.12.2022 виїхала до країни Німеччина м. Гамбург, у зв`язку із військовим станом на території України.

Інспектор органу пробації в особі начальника в судовому засіданні подання підтримала та зазначила, що пробацією вжиті усі заходи для встановлення місця перебування засудженої. Щодо письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 направлено не було, оскільки остання виїхавши за межі України, не повідомила пробацію про зміну місця проживання. Весь цей час пробацією надавалась запитувальна інформація у різні інстанції для виклику засудженої для дачі пояснень щодо не виконання вироку суду. Вважає, що засуджена не виконала визначені законом та покладені на неї судом обов`язки. При цьому зазначила, що ОСОБА_5 не вчиняла жодних адміністративних правопорушень за час іспитового строку.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, будь - яких клопотань до суду не надіслала. Поштове повідомлення повернулось із відміткою, що адресат відсутній за указаною адресою.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути подання без участі засудженої, так як відповідно до частини 5 статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, вивчивши матеріали особової справи ОСОБА_5 , заслухавши пояснення представника органу пробації, думку прокурора, дійшов наступного.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджена 17.02.2022 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки на підставі ст. 70 ч. 1 КК України, у відповідності до ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та покладено на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належним чином ознайомлена з обов`язками, які покладені на неї вироком Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2022, про що свідчить дана нею підписка, ознайомлена з постановою про встановлення днів явки на реєстрації.

03.01.2023 в порушення покладених на неї обов`язків, визначених ст. 76 КК України, ОСОБА_5 не з`явилася на реєстрацію без поважних причин. Органом пробації щодо засудженої не винесено письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до ст. 13 КВК України уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з вимогами ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За приписами ч.4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Крім того, згідно з п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 270/1560 від 19.12.2003 року (з подальшими змінами) якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно ч .2 ст. 78 КК України, суд, за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Із наведеного слідує, що у поданні та поданих до суду матеріалах мають бути наведені докази того, що засуджена особа не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації у визначений день саме без поважних причин, а при розгляді подання судом, - ретельній перевірці підлягають доводи цієї особи про поважність причин такої неявки.

Відтак, суд проаналізувавши матеріали особової справи, вважає, що в поданні не наведені обставини, що підтверджують суспільну небезпечність засудженого та злісне невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, а також не можуть свідчити на теперішній час про небажання засудженого стати на шлях виправлення, відповідно не дають суду правових підстав, передбачених ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Крім цього, суд вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку представником органом пробації не доведено.

Водночас, суд враховує, що на засуджена ОСОБА_5 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась. Виїхала за межі України з чотирма малолітніми дітьми в зв`язку із збройною агресією на території України та запровадженим воєнним станом з метою забезпечення безпеки життю та здоров`ю.

Отже, з врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого є передчасним.

Також слід зазначити, що згідно вказаним нормам закону зверненню до суду із поданням мало передувати письмове попередження засудженої про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Враховуючи вищезазначене, що уповноваженим органом з питань пробації не було надано достатніх доказів обгрунтованості та доцільності скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі, а також враховуючи, що засуджена не є суспільно-небезпечною або такою, що потребує ізоляції від суспільства, тому у задовленні подання слід відмовити.

На підставаі наведеного та керуючись ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КПК України, ст. 166 КВК України, суд -

постановив:

У задоволенні подання начальника державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області Івано-Франківського районного сектору № 2 ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , засудженої вироком Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2022 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України згідно ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - відмовити.

Особову справу № 25/2022 відносно засудженої ОСОБА_5 повернути до державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області Івано-Франківського районного сектору № 2.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1