Справа № 450/216/24 Провадження № 1-кс/450/64/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

23 січня 2024 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

з участю: слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , яке надійшло на розгляд слідчого судді 22.01.2024 року,

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому, останній раз 15.09.2023 Франківським районним судом міста Львова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 (два) роки,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

суб`єкт звернення просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сокільники, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично не проживаючого за адресою реєстрації, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 16 січня 2024 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на 2 місяці наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першим викликом; 2) не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили суд його задоволити з наведених у письмовому клопотанні підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 вказане клопотання заперечив.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 стосовно вказаного клопотання покликається на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників провадження щодо клопотання слідчого, проаналізувавши матеріали клопотання, встановлено такі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання слідчого.

ОСОБА_5 достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та по теперішній час діє в Україні, 01 грудня 2023 року приблизно з 13 год 25 хв. по 13 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні торгового залу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Ашан Україна Гіпермаркет», що розташований у торгово-розважальному центрі «Кінг Крос Леополіс» за адресою: Львівська область Львівський район село Сокільники вулиця Стрийська, 30, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, намагався викрасти товар, який взяв з торгівельних прилавків, а саме: дезодорант твердий «вульфсорн олд сп 85 (Олспайс), в кількості 2 шт., вартістю за один 127 грн. 92 коп., загальною вартістю 255 грн. 84 коп., який приховав у ліву кишеню куртки в яку був одягнений та лосось С/С філе-шматок «В/У 130» в кількості 2 шт., вартістю за один 127 грн. 20 коп., загальною вартістю 254 грн. 40 коп., який заховав під куртку в яку був одягнений, та в подальшому намагався винести вказане вище викрадене майно повз каси гіпермаркету без оплати.

Тобто ОСОБА_5 , вчинив усі дії які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки після проходу через каси ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» останній був виявлений та зупинений працівниками охорони магазину з вказаним майном.

За вказаних вище обставин, ОСОБА_5 , намагався вчинити крадіжку майна ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» на загальну суму 510 грн. 24 коп.

За вказаним фактом слідчим відділенням відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000749 від 02.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

21.12.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.12.2023; протоколом огляду місця події від 01.12.2023, що проводився за адресою: с. Сокільники, вул. Стрийська,30, ТРЦ «Кінг Крос Леополіс», кімната № НОМЕР_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 02.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.12.2023; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 13.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 18.12.2023; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 23.12.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 23.12.2023; іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування у їх сукупності та взаємозв`язку та речовими доказами.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Сокільники, українець, громадянин України, не інвалід, із середньою-спеціальною освітою, не працюючий, не маючий на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, без постійного місця реєстрації, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

При розгляді цього клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри висунутої обвинуваченому.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03.03.2022 року № 1/0/2-22 суди, здійснюючи правосуддя в умовах воєнного стану, мають зважати на те, що згідно зі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а також на те, що відповідно до ст. 26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Відповідно до пункту 7 вищевказаного листа Верховного Суду від 03.03.2022 року, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

Відповідно до пункту 9 вищевказаного листа Верховного Суду від 03.03.2022 року вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

При обранні запобіжного заходу обвинуваченому суд погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Також, обґрунтованими є доводи слідчого та прокурора про те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством. Тримання під вартою не повинно бути продовжене лише через очікуване покарання у вигляді позбавлення волі (Leteliier v.France (Летельєр проти Франції), §51; LA, v.France (LA. проти Франції), §104; Prencipe v.Monaco (Прансип проти Монако), §79; Tiron v.Romania (Тирон проти Румунії), §§41-42).

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної, зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Підозрюваний ОСОБА_5 не має стабільних соціальних зв`язків, не працюючий, немає стабільного доходу, та 15 вересня 2023 року будучи засудженим Франківським районним судом м. Львова, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.

Суд враховує і тяжкість покарання за вчинений злочин, яке можливе у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі. Тому, підозрюваний може вжити заходів з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, який відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обвинувачується у вчиненні злочину проти власності при обтяжуючих обставинах (вчинення злочину з використанням умов воєнного стану), по трудовому договору не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, а також може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інші злочини, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, приходжу до висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 , слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 22 березня 2024 року, включно, оскільки, інший, менш суворий запобіжний захід не усуне ризиків, передбачених ст. 177 КПК України з визначенням розміру застави, який відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Відповідно до п. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Встановлені судом обставини виключають можливість уникнення ризиків, передбачений ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_4 - задоволити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з 23.01.2024 року до 22.03.2024 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 460 грн. (шістдесят тисяч чотириста шістдесят гривень 00 копійок) грн.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що він має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі. У випадку внесення застави у встановленому цією ухвалою розмірі ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 буде покладено обв`язки:

прибувати до слідчого та суду із встановленою періодичністю, визначеною слідчим чи суддею;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 22.03.2024 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та скерувати начальнику ДУ «Львівської установи виконання покарання № 19» для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1