Справа № 947/1879/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру, поданою в порядку п. 10 ст. 1 ст. 303 КПК України в рамках кримінального провадження № 0000627 від 20.12.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. одеси ОСОБА_1 надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 на повідомлення про підозру, поданою в порядку п. 10 ст. 1 ст. 303 КПК України в рамках кримінального провадження № 0000627 від 20.12.2021 року.

Скарга обґрунтована тим, що 21.03.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000627 від 20.12.2021 року органом досудового розслідування за погодженням з прокурором прийнято рішення про повідомлення ОСОБА_3 про підозру за фактом вчинення кримінального правоопрушення, преедбаченого ч. 3 ст. 368 КК україни, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, та здійснено заходи щодо заочного вручення повідомлення про підозру. Стороною обвинувачення повідомлення про підозру ОСОБА_3 особисто вручено не було, проте було направлено письмове повідомлення про підозру за місцями його проживання, АДРЕСА_1 . Згідно відомостей, отриманих внаслідок здійснення тимчасового доступу до речей та документів, а саме інформації з пошукової системи поштових відправлень АТ «Укрпошта» із зазначенням події з поштовим віправленням № 700, вказане поштове відправлення було доставлено за адресою: АДРЕСА_1 , замість АДРЕСА_1 , що вказує, що за місцем проживання ОСОБА_3 повідомлення про підозру направлено не було. За адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 не проживав. Відтак, саме по собі відправлення на загальну сумісну адресу членів дачно-будівельного кооперативу не забезпечує нормативне призначення такого механізму повідомлення особі про підозру. Відтак, на думку адвоката ОСОБА_4 , повідомлення про підозру від 21.03.2022 року не є врученним у спосіб, передбачений чиним кримінальним процесуальним законом, у зв`язку із чим звертається до слідчого судді із вказаною скаргою.

В судовому засіданні:

-захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 вимоги поданої скарги підтримав у повному обсязі та просив скаргу задовольнити;

-прокурор заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 , долучивши у судовому засіданні корінець поштового відправлення повідомлення про підозру ОСОБА_3 на коректну адресу. Та просив врахувати, що підозрюваного було повідомлено про підозру у законному порядку.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000627 від 20.12.2021 року.

21.03.2022 року в рамках означенного кримінального провадження у кримінальному провадженні № 0000627 від 20.12.2021 року відносно ОСОБА_3 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (п. 46 рішення від 27.02.1980 у справі «Deweer v. Belgium») особа повинна набути статус підозрюваного виключно у передбаченому законом порядку, з дотриманням установленої законом процедури. Інакше вона не може вважатися такою, що набула процесуального статусу підозрюваного у межах кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч.1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 ст. 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Частиною 1 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

В судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 було складено 21 березня 2022 року та слідчим вживались заходи до вручення зазначеного повідомлення у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень, зокрема надсилались засобами поштового зв`язку за всіма відомими слідству адресами.

Також так як, як було зазначено прокурором у судовому засіданні, у день складення повідомлення про підозру ОСОБА_3 був відсутній за місцем проживання, у зв`язку із цим повідомлення про підозру також було вручено і його захиснику - адвокату ОСОБА_4 .

Так, згідно КПК України право застосувати особливий порядок вручення повідомлення про підозру (у спосіб, передбачений для вручення повідомлень) виникає лише у чітко визначеному законом випадку. У частині першій статті 278 Кодексу йдеться про те, що у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень, повідомлення про підозру вручається у випадку неможливості такого вручення особисто.

Кримінальний процесуальний кодекс України регламентує, що у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (Глава 11 КПК України, ст. ст. 135, 136), тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч.1 ст.135 КПК); врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК). З викладеного убачається, що КПК України містить вичерпний перелік способів, з дотриманням яких повідомлення про підозру може бути вручене.

Прокурором у судовому засіданні було долучено копію корінця поштового відправлення, з якої вбачається, що ряд процесуальних документів відносно ОСОБА_3 було направлено за адресою: АДРЕСА_1 .

Також письмове повідомлення про підозру було направлено за іншою відомою органу досудового розслідування адресою проживання ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 , в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень ( ст. ст. 111, 135 КПК України).

При цьому, факт належного обізнання ОСОБА_3 про підозру у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та набуття ним статусу підозрюваного додатково підтверджується поведінкою останнього та тим, що він використовує надані йому ст. 42 КПК України права, зокрема, залучив для здійснення захисту своїх інтересів захисника.

Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що доводи сторони захисту щодо вручення вказаного повідомлення про підозру з порушенням кримінального процесуального законодавства не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, та вважає, що направлення повідомлення про підозру ОСОБА_3 мало місце у спосіб, передбачений для вручення повідомлень відповідно до вимог Кримінального процесуального Кодексу оскільки місце знаходження останнього не було встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру, поданою в порядку п. 10 ст. 1 ст. 303 КПК України в рамках кримінального провадження № 0000627 від 20.12.2021 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1