Справа № 991/486/24
Провадження 1-кс/991/495/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 жовтня 2022 року за № 0000301,

В С Т А Н О В И Л А :

І. Суть клопотання

1.1. 17 січня 2024 року до Вищого антикорупційного суду надійшло зазначене клопотання, у якому адвокат просила надати їй тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до електронної інформаційної системи Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР), що перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зняття та/або отримання копії інформації, що міститься у системі щодо кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 12 жовтня 2022 року за № 0000301, а саме:

інформації щодо ОСОБА_4 та інших підозрюваних, що міститься у розділі «Правопорушник»;

інформації про рух кримінального провадження, що міститься у розділах: «Кримінальне правопорушення», «Рух провадження», «Правопорушник», «Прикінцеві файли»;

інформації про рух кримінальних проваджень, які були об`єднані з цим кримінальним провадженням та виділені з нього, або з яких виділено вказане провадження, що міститься у розділах: «Кримінальне правопорушення», «Рух провадження», «Правопорушник», «Прикінцеві файли».

Клопотання захисник обґрунтувала необхідністю перевірки допустимості і законності доказів сторони обвинувачення.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Адвокат ОСОБА_3 підтримала клопотання з наведених у ньому мотивів та повідомила, що доступ до відомостей, які містяться в ЄРДР, необхідний для перевірки законності процесуальних рішень, зокрема, призначення групи слідчих і прокурорів, фактів виділення/об`єднання кримінальних проваджень, змін підслідності та підсудності кримінального провадження, обрахування строку досудового розслідування. Також адвокат повідомила, що не може навести конкретні аргументи на обґрунтування клопотання, з огляду на збереження адвокатської таємниці.

2.2. Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання (ч. 4 ст. 163 КПК України).

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані адвокатом матеріали, заслухавши її думку, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості (п. 5 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 КПК України), та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (ч. 1 ст. 159 КПК України).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду (ч. 2 ст. 159 КПК України).

Частина 3 ст. 132 КПК України містить загальні для всіх заходів забезпечення підстави їх застосування, втім, обов`язок доведення цих підстав покладається виключно на слідчого, дізнавача та прокурора. Враховуючи, що клопотання подане стороною захисту (підозрюваним), під час його розгляду слідчий суддя не оцінює обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, пропорційність втручання у права осіб потребам досудового розслідування, а керується виключно специфічними саме для цього заходу забезпечення підставами (ч. 5, 6 ст. 163 КПК України), зокрема, оцінює, чи довів захисник (підозрюваний) наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, або, у протилежному випадку:

є можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах;

неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

3.3. Оцінка слідчого судді

3.3.1. Кримінальний процесуальний закон обмежує коло речей і документів, до яких може бути наданий тимчасовий доступ, виключно речами і документами, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Це випливає з обов`язку сторони, яка звертається з таким клопотанням, довести таке значення речей і документів для кримінального провадження (п. 2 ч. 5 ст. 164 КПК України).

До таких обставин можна віднести як обставини, які безпосередньо підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України, так і обставини, які можуть опосередковано вплинути на їх доведеність, зокрема, які стосуються допустимості доказів.

3.3.2. Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог КПК України з метою забезпечення: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів.

Положення не передбачає використання відомостей, які містяться у ЄРДР з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відомості, які містяться у ЄРДР, вносяться за наслідком та на підставі відповідних процесуальних рішень і є похідними від них. Вони не є доказами або їх джерелом та за своєю природою не можуть містити обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні у розумінні ч. 1 ст. 91 КПК України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України). Отже, Положення не є джерелом кримінального процесуального законодавства України.

Аналізуючи можливість використання наведеної у клопотанні інформації для встановлення інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, зокрема, допустимості доказів, про що зазначала адвокат, слідчий суддя звертає увагу, що кримінальний процесуальний закон визначає лише один випадок, коли відомості, які містяться у ЄРДР, безпосередньо впливають на законність здійснення слідчих та процесуальних дій та, відповідно, можуть мати значення в контексті оцінки допустимості доказів, це положення ст. 214 КПК України, які передбачають можливість здійснення досудового розслідування виключно після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Втім, захисник не навела доводів щодо фактів здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до ЄРДР. Посилання захисника на допит свідка через 20 хвилин з моменту внесення відомостей до ЄРДР не свідчать про порушення стороною обвинувачення вимог ст. 214 КПК України.

Також КПК України передбачає внесення до ЄРДР відомостей про факти зупинення/відновлення кримінального провадження, повідомлення особі про підозру, закінчення досудового розслідування, які опосередковано також можуть мати вплив на достовірність доказів з огляду на обрахування строку досудового розслідування, здійснення слідчих дій поза його межами чи після закінчення досудового розслідування. Разом з тим, адвокат не навела доводів щодо приховання стороною обвинувачення таких процесуальних рішень, недостовірності часу їх фактичного ухвалення та інших доводів, які б обумовили необхідність перевірки цих фактів.

До того ж обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає (ч. 2 ст. 92 КПК України). Оцінка повноти виконання цього обов`язку та допустимості доказів здійснюється судом за результатами дослідження доказів у змагальному судовому процесі.

Захисник не навела конкретних доводів про існування порушень вимог кримінального процесуального закону, які обумовили б потребу у дослідженні відомостей, які містяться у ЄРДР, а повідомлення стороною захисту про існування певних сумнівів та бажання їх перевірити не свідчить про виконання обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України. Адже цей обов`язок передбачає саме доведення, що речі і документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тобто повідомлення конкретних обставин та наведення аргументованих доводів, які у своєму взаємозв`язку дозволяють зробити відповідний висновок.

Слідчий суддя звертає увагу, що коло обставин, визначених ч. 1 ст. 91 КПК України, окреслює межі здійснення кримінального провадження. Хоча кримінальний процесуальний закон покладає обов`язок їх доведення виключно на сторону обвинувачення, проте, саме у процесі такого доведення, з одного боку, та спростування їх стороною захисту, з іншого, реалізується засада змагальності кримінального провадження. Змагання конкуруючих позицій сторін щодо кола саме цих обставин є змістом цієї засади кримінального провадження. Отже, враховуючи, що сторона захисту не обґрунтувала, на доведеність яких саме обставин, передбачених ст. 91 КПК України, можуть вплинути відомості, доступу до яких стосується клопотання, або який вплив вони можуть мати на оцінку допустимості доказів, відсутні підстави розглядати ці відомості як такі, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні у контексті п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України.

Таким чином, враховуючи, що адвокат ОСОБА_3 не довела, що наведені у клопотанні відомості мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131-132, 159-166, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1