ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/700/23 Справа № 697/213/21 Категорія: ст. 331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2023 року про застосування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16.12.2023 включно, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

18.10.2023 ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області клопотання прокурора задоволено та застосовано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16.12.2023 включно, та визначено заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що прокурором не наведено наявність ризиків для обрання запобіжного заходу взяття під варту.

Зазначає, що ОСОБА_7 не заперечує свою причетність до вчиненого злочину, та активно сприяв розкриттю злочину, не погоджувався із розміром шкоди. Він має постійне місце проживання, має родину та малолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки, а також має незадовільний стан здоров`я.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якіший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив ухвалу суду скасувати та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції формально були враховані обставини щодо того, що на його утриманні перебувають дитина 2019 року народження, дружина та мати, які мають інвалідність 3 групи, з 25.02.2022 вступив у ряди ТРО та виконував обов`язки по обороні та захисту міста. В судові засідання він не з`являвся з поважних причин, оскільки має ряд захворювань Гепатит В, С, ВІЛ інфекція 4 кліничної стадії, та перебував на лікуванні про що повідомляв суд та надавав відповідні документи. До нього не був застосований жоден запобіжний захід, а тому не вважає, що він порушував якісь обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з врахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду суд першої інстанції встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду.

Так, ОСОБА_7 згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з виділених матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 неодноразово повідомлявся про виклик в судові засідання, однак не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, чим фактично ухилився від розгляду кримінального провадження. Кримінальне провадження 31 раз призначалося до судового розгляду, у зв`язку з неявного обвинуваченого до нього тричі ухвалами суду від 07.06.2021, 12.07.2022, 20.09.2022 застосовувався привід. У зв`язку з неодноразовими неявками обвинуваченого ОСОБА_7 , ухвалою суду від 01.08.2023 останнього оголошено в розшук.

Судом першої інстанції враховано дані про особу ОСОБА_7 , а також перевірена можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано обрав щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Крім того, обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд першої інстанції на виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, визначив розмір застави.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність допомоги дружині та його матері, які є інвалідами ІІІ групи, а також те, що на його утриманні перебуває дитина, не є підставами для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Даних про те, що обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою матеріали справи не містять та стороною захисту не надано.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, яка є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2023 року про застосування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16.12.2023 включно, залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді