Справа № 464/6409/23
пр.№ 1-кп/464/500/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши кримінальне провадження № 464/6409/23, внесене 17.08.23. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, не працюючого, востаннє засудженого вироком Сихівського районного суду м.Львова від 27.07.20. за ч.2 ст.185 КК України до покарання позбавлення волі на строк три роки один місяць, який змінено ухвалою Львівського апеляційного суду від 12.11.20., за яким вважати засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді два роки позбавлення волі та згідно з ч.1 ст.71 КК України ввважати обраним остаточне покарання, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Сихівського районного суду м.Львова від 11.11.19. у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі; покарання відбуто, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 ;

захисту - обвинувачений ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_4 ;

у с т а н о в и в :

ОСОБА_2 16 серпня 2023 року о 16 год поблизу будинку № 32 на вул.Скорини в м.Львові, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, порушуючи вимоги чинного законодавства, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, за невстановлених слідством обставин придбав (привласнив знайдене) зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору та, усвідомлюючи, що дана речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною РVР, обіг якої заборонено, помістив її у кишеню та незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту. У подальшому цього ж дня о 16.30 год ОСОБА_2 , перебуваючи неподалік будинку № 32 по вул.Скорини в м.Львові та незаконно зберігаючи при собі раніше придбану (знайдену) ним особливо небезпечну психотропну речовину, був зупинений працівниками Національної поліції України, де в останнього було виявлено та в подальшому в ході огляду місця події вилучено зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, в якому згідно з висновком експерта міститься «РVР», що є особливо небезпечною психотропною речовиною, вагою 0,3835 г, яку він незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Таким чином ОСОБА_2 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до ст.302 КПК України прокурором до обвинувального акта долучено клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, покликаючись на те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. У вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставини, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, підтверджено його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.2, 3 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження (ч.2 ст.382 КПК України).

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, повністю доведена.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст.50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Загальні засади призначення покарання визначені ст.65 КК України, за якою суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином при призначенні обвинуваченому покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком у сфері обігу наркотичних засобів, дані про особу винного, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, має незняту і непогашену судимість; його стан здоров`я (відсутні хронічні захворювання); є неодруженим, не працює (відсутні офіційні джерела доходів і постійна зайнятість), відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та осіб на утриманні, під наглядом в наркологічному чи психоневрологічному диспансерах не перебуває; пом`якшуючими вину обставинами органом досудового розслідування зазначені щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обтяжуючі вину обставини органом досудового розслідування та судом не встановлені; згідно з характеристикою за місцем проживання скарг не надходило, - відтак, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, визнає за неможливе досягти мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та дійшов висновку про необхідність призначення йому з огляду на все це у своїй сукупності покарання за ч.1 ст.309 КК України - арешт на строк 3 місяці (з урахуванням вимог частин 1 та 3 ст.60 КК України), адже таке буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню з усвідомленням суспільної небезпечності діяння. Суд акцентує увагу, що після відбуття покарання (звільнено по відбуттю покарання 23.01.23.), маючи судимість, обвинувачений належних висновків для себе не зробив, явно не бажає вести законослухняний спосіб життя, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, що беззаперечно свідчить про суспільну небезпеку останнього.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України суд не знаходить. Інститут умовного звільнення до призначеного виду покарання не передбачено (ст.75 КК України).

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні.

Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст.368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження (арешт не накладався, запобіжний захід не застосовувався) відсутні. Враховуючи, що клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не надходило та такий не застосовувався, відсутні підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.

Речові докази (постанова дізнавача СД ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 19.09.23.), які передано в камеру зберігання речових доказів ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, слід знищити.

З підлягають стягненню в користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1434 грн.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 381-382 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання - арешт на строк три місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1434 грн.

Знищити речові докази відповідно до постанови дізнавача СД ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 19.09.23.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6