Справа № 331/431/22
Провадження № 1-кп/331/179/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя у судовому засіданні у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000928 від 31.10.2021 року, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити нове кримінальне правопорушення. Прокурором було зауважено про достатність письмових доказів, які доводять причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального провадження, в якому його обвинувачують, у зв`язку із чим будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, на які посилався прокурор. Також додав, що з огляду на характеризуючи матеріали обвинуваченого, а саме те, що в нього відсутні соціальні зв`язки, на утриманні не має малолітніх та неповнолітніх дітей, він не працевлаштований, може свідчити про високий ризик ймовірності приховування від суду та слідства обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що твердження прокурора не мають будь-якого підґрунтя та є лише його припущеннями.

Захисник обвинуваченого послалася на недостатність доказів вини її підзахисного, у зв`язку із чим вважала за потрібне обрати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт. Також зазначила, що солідарна з твердженнями її підзахисного, свідки в судовому засіданні вже допитані, письмові докази судом досліджені, потерпілого по справі не має, у зв`язку із чим ризики, на які вказує прокурор зменшились.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2021 р. до ОСОБА_4 застосований запобіжних захід у вигляді тримання під вартою. Ухвала суду обґрунтована наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. В подальшому строк дії ухвали продовжувався. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2022 року на стадії судового розгляду судом було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Софіївська виправна колонія №55». В подальшому судом був продовжений строк тримання під вартою до 15 травня 2022 року включно вже в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», адже обвинуваченого було ухвалою суду етаповано. 07.08.2023 року судом було розглянуто вкотре клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання задоволено та продовжено строк тримання під вартою до 05.10.2023 року включно.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставини, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, обвинуваченого, адже саме за їх сукупного аналізу можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи.

Оцінюючи можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги тяжкість висунутого обвинувачення (вчинення особливо тяжкого злочину), за яке передбачене покарання в разі визнання винним обвинуваченого, до десяти років позбавлення волі. Окрім того, обвинувачений є особою раніше неодноразово судимою та який відбував реальні строки покарання, не працевлаштований, на утриманні дітей не має, ризик переховування лише збільшується, що свідчить про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик протиправного впливу на свідків суд оцінює як дуже низький.

Однак, суд враховує високий ризик можливого вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, з огляду на рецидив вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченого, що заслуговує на увагу як характеризуючи особу ОСОБА_4 ..

Таким чином, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відпала необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини на переконання суду є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу утриманні під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

Крім того, суд звертає увагу, що обвинувачений тривалий час не бажає завершувати розгляд кримінального провадження, заявляючи кожного разу нові усні клопотання.

На підставі вищевикладеного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність обставин, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Керуючись ст.ст. 178, 179,194, 217, 314-316, 334 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 22 січня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 28 листопада 2023 о 08 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1