Справа № 203/3542/21
Провадження № 1-кп/0203/211/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку дистанційного судового провадження, в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000706 13 липня 2021 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 171 КК України та злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 345-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

Під час судового засідання 23 січня 2024 року представник потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заявив усне клопотання про виділення з матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000706 13 липня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 345-1 КК України, в окреме провадження матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , та його зупинення. В обґрунтування клопотання зазначив, що розгляд цієї справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_10 , а саме, 18 грудня 2023 року та 15 січня 2024 року. 23.01.2024 до матеріалів справи судом долучено надану захисником обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_9 копію довідки військово-лікарської комісії про проходження ОСОБА_10 реабілітації протягом 30-ти днів, після тяжкої хвороби та оперативного втручання. Отже, на думку представника потерпілих, вказана довідка є тим документом, яка є безпосередньою підставою для задоволення клопотання. А тому, вказане провадження має бути зупинене у відповідності до норм ст. 335 КПК України, оскільки вони є імперативними.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали клопотання свого представника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення зазначеного клопотання, зазначивши про те, що виділення з даного кримінального провадження матеріалів відносно обвинуваченого ОСОБА_10 та їх зупинення затягне розгляд справи.

Захисник обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_9 заперечував проти задоволення поданого клопотання та зазначив, що обвинувачений ОСОБА_10 має намір приймати участь в судових засіданнях, але відповідно до довідки на теперішній час проходить реабілітацію, а тому, необхідності у виділенні провадження відносно останнього та його зупиненні немає, оскільки це буде суттєвим порушенням прав обвинуваченого ОСОБА_10 на захист та справедливий судовий розгляд у розумні строки.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали думку свого захисника.

Суд, заслухавши клопотання представника потерпілих, думку учасників судового провадження, дійшов до наступного висновку.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик згідно положень статті 138 КПК України, є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Отже, законодавцем у пункті 5 частини 1 статті 138 КПК України, чітко передбачено можливість неприбуття за викликом суду, що пов`язано саме із тяжкою хворобою або перебування у закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням, за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Вказане положення кримінального процесуального закону орієнтує суд на те, що психічна чи інша тяжка тривала хвороба унеможливлює проведення судового провадження щодо нього та вимагає зупинення такого провадження. З іншого боку, таке зупинення провадження може створити загрозу реалізації однієї із засад кримінального провадження - розумності строків. Ця засада має своєю метою встановити темпоральну межу невизначеності підозри й обвинувачення та гарантувати право насамперед підозрюваного та обвинуваченого, а також, інших осіб, права та законні інтереси яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного його затягування.

Одночасно, ч. 3 ст. 7 КПК України визначає, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Зміст ст. 335 КПК України дозволяє дійти висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження. Наприклад, у випадку ухилення обвинуваченого від явки до суду, суд може прийняти рішення щодо приводу обвинуваченого (ст. 140 КПК України), накладення на нього грошового стягнення (ст. 139 КПК України) або ж звернення застави у дохід держави (ст. 182 КПК України). Зупинення з підстав захворювання обвинуваченого на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу можливе у тих випадках, коли ця хвороба виключає його участь у судовому провадженні. Ці висновки щодо тлумачення положень ст. 335 КПК України забезпечують дотримання належної правової процедури та з урахуванням диференціації процесуальної форми дозволяють уникнути надмірного формалізму у правозастосуванні.

Так, судом встановлено, що згідно довідки військово-лікарської комісії №575 від 17 січня 2024 року обвинувачений ОСОБА_10 отримав травму, пов`язану з проходженням військової служби, яка, згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 року № 370, є травмою тяжкого ступеню та потребує відпустки для лікування після поранення терміном на 30 календарних днів, що підтверджується.

У пункті 1.1 Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями» від 03.06.2016 року зазначено, що тяжка хвороба - це фізичний стан особи, в якому вона перебуває тривалий час, внаслідок чого виникає імовірність того, що на час судового розгляду кримінального провадження вона може бути неспроможною брати участь у судовому засіданні.

У контексті викладеного можна дійти висновку, що визначення хвороби як тяжкої залежить від того, чи перешкоджає вона прибуттю особи на виклик до уповноваженої особи або суду, тобто чи наявна у особи фізична можливість з`явитись за викликом та брати участь у проведенні слідчих чи процесуальних дій.

Тяжкою є така хвороба, яка виключає можливість обвинуваченого бути присутнім у судових засіданнях або брати необхідну участь у судовому розгляді, а її тяжкість визначається на основі Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затверджених спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року за № 1348/5/572.

Враховуючи вищенаведене, заявлене представником потерпілих клопотання є передчасним, оскільки суду не надано достатніх медичних документів, з яких би можна було зробити висновок саме про тяжкість та тривалість хвороби, на яку страждає ОСОБА_10 , яка виключає його участь у розгляді вищевказаного кримінального провадження,що слугувало б підставою для зупинення провадження.

Крім того, суд звертає увагу, що по вказаному кримінальному провадженню проходить троє обвинувачених, яким інкримінується скоєння кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 171 КК України та злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 345-1 КК України. Також, у справі є троє потерпілих та свідки. Завдання суду полягає в дотриманні принципу верховенства права, на засадах дотримання рівності перед законом і судом, кожному учаснику провадження гарантувати право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, а тому, доведених підстав для виділення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 в окреме провадження та його зупинення, суд не вбачає, оскільки це може негативно вплинути на повноту судового розгляду та забезпечення прав інших учасників судового провадження, а отже, вважає за необхідне у задоволенні клопотання представника потерпілих відмовити.

Керуючись ст.ст. 334, 335 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про виділення з матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000706 13 липня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 345-1 КК України, в окреме провадження матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , та його зупинення, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1