Справа № 761/2547/24
Провадження № 1-кс/761/2478/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву підозрюваного ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді клопотання старшого детектива відділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_4 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, в межах кримінального провадження № 0000034 від 11.08.2023 (справа 761/2547/24, провадження 1-кс/761/2324/2024),

за участю:

секретаря - ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

підозрюваного - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИЛА :

У провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 перебуває клопотання старшого детектива відділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_4 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, в межах кримінального провадження № 0000034 від 11.08.2023 (справа 761/2547/24, провадження 1-кс/761/2324/2024).

22 січня 2024 року під час судового засідання у вищевказаному судовому провадженні підозрюваним ОСОБА_2 було подано заяву про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді клопотання старшого детектива відділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_4 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 , у зв`язку із наявністю обставин, які викликають сумніви у його неупередженості та об`єктивності.

Підозрюваний ОСОБА_2 підтримав свою заяву про відвід слідчого судді та просив її задовольнити з підстав зазначених у заяві.

Захисник ОСОБА_8 заяву підтримав і просив задовольнити. Стверджував, що має сумніви у неупередженості і об`єктивності слідчого судді, зокрема із з огляду на те, підозрюваним ОСОБА_2 було подано скаргу на вчинення дисциплінарного проступку суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя.

Захисник ОСОБА_10 заяву про відвід підтримав та просив задовольнити, вказував, що слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 , яким раніше вже приймалось рішення щодо запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_2 має сформовану позицію з приводу цього питання.

Захисник ОСОБА_9 підтримав заяву про відвід слідчого судді та просив задовольнити з мотивів викладених у заяві.

Захисник ОСОБА_7 зазначив, що позиція судді ОСОБА_3 щодо такого клопотання сторони обвинувачення вже сформована, а тому захисник підтримує заяву про відвід слідчого судді.

Захисник ОСОБА_11 не скористався своїм правом висловити думку щодо заяви про відвід.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти заяви підозрюваного про відвід слідчого судді. Вказував, що доводи підозрюваного безпідставні. Пояснив, що дружина слідчого судді ОСОБА_3 дійсно працює Офісі Генерального прокурора, однак не має статусу прокурора у цьому кримінальному провадженні, оскільки не входить до групи прокурорів, працює в іншому департаменті, роботу якого курує інший заступник Генерального прокурора. З приводу доводів сторони захисту про наявність цивільних правовідносин між суддею ОСОБА_3 та АТ КБ «Приватбанк» прокурор також заперечував, вказуючи, що зазначені у заяві банківські вклади здійснені на загальних умовах, жодних преференцій щодо них не встановлювалось. Крім того, прокурор зазначав, що АТ КБ «Приватбанк» є державним банком, в якому працюють державні службовці, які отримують заробітну плату з державного бюджету. Окремо просив врахувати, що попереднє рішення судді ОСОБА_3 , постановлене в даному кримінальному провадженні, перевірялось Київським апеляційним судом і за наслідками такої перевірки було залишено без змін.

Слідчий суддя ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, разом з тим, подав заяву в якій просив проводити розгляд даного питання за його відсутності.

Дослідивши матеріали судового провадження 1-кс/761/2324/2024, заяву підозрюваного ОСОБА_2 про відвід, заслухавши думку учасників судового провадження, суддя приходить до наступних висновків.

Так, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого детектива відділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_4 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, в межах кримінального провадження № 0000034 від 11.08.2023 (справа 761/2547/24, провадження 1-кс/761/2324/2024), яке, у порядку автоматизованого розподілу справ між слідчим суддями, було передано у провадження слідчого судді ОСОБА_3 .

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2, 5 ч.1 ст. 75 та ст. 76 КПК України.

Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача (п.1 ч.1 ст. 75 КПК України);

- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник (п.2 ч.1 ст. 75 КПК України);

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (п.5 ч.1 ст. 75 КПК України).

Згідно до пунктів 3, 4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При вирішенні цих заяв, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також ураховує практику Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Так, у справі за заявою Мироненка і Мартиненка проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності суду має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та сутність, що свідчать про те, що суд є безстороннім (див. у справі Пуллар проти Сполученого королівства).

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність судді презюмується. Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді.

Разом з тим суд вважає за потрібне роз`яснити, що не вважає саму по собі заяву про відвід слідчого судді безумовною підставою для відсторонення такого слідчого судді від участі у кримінальному провадженні. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що вимог щодо неупередженості не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Підозрюваним ОСОБА_2 у своїй заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_3 не викладено будь-яких фактичних даних, які б могли слугувати підставою для сумніву в неупередженості слідчого судді, не містили таких даних і доводи захисників підозрюваного, заявлені в судовому засіданні із розгляду зазначеної заяви про відвід. Усі перелічені стороною захисту підстави за своєю суттю зводяться до трьох категорій, а саме: доводи пов`язані із незгодою сторони захисту із процесуальними рішеннями, які приняті слідчим суддею під час участі у кримінальному провадженні в рамках інших судових проваджень; доводи про наявність сумнівів у сторони захисту в неупередженості судді, пов`язані із наявністю банківських вкладів у слідчого судді ОСОБА_3 та членів його родини в АТ КБ «Приватбанк», яке визнано потерпілим; доводи про наявність сумнівів у сторони захисту в неупередженості судді пов`язані із тим, що дружина слідчого судді ОСОБА_3 працює на посаді прокурора Офісу Генерального прокурора, в той час, як іншими прокурорами цього органу прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_2 .

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників. Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

На думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Позиція сторони захисту щодо відводу з підстав того, що суддя ОСОБА_3 , раніше вже брав участь в цьому кримінальному провадженні в якості слідчого судді та ухвалив судове рішення з допущенням, на думку сторони захисту, істотних порушень чинного законодавства - є формою прояву незгоди підозрюваного та його захисників з рішеннями слідчого судді, прийнятими в рамках інших судових проваджень, внаслідок якої у підозрюваного та його захисників, за їх словами, виникло враження щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_3 . Однак такі доводи сторони захисту є припущеннями та не доводяться об`єктивно.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18). Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Наприклад, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Також, слід зазначити, що наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи. Отже, подання підозрюваним ОСОБА_2 скарги на вчинення дисциплінарного проступку суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя не є підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_3 .

Крім того, не може бути самодостаньою підставою для відводу і сам лише факт наявності у слідчого судді ОСОБА_3 та членів його родини банківських вкладів та рахунків в АТ КБ «Приватбанк».

В судовому засідані прокурор наголошував, що зазначені банківські вклади не мають будь-яких преференцій, що не було спростовано стороною захисту, водночас, ні підозрюваний, ні його захисники не навели жодного доводу того, яким чином сама наявність такого банківського вкладу та карткового рахунку у самого слідчого судді ОСОБА_3 , або членів його родини, породжує для судді ОСОБА_3 такі обставини, які не виникли б у будь-якого іншого слідчого судді, на розгляд якого могло бути передане дане клопотання у разі задоволення такої заяви про відвід. Тобто стороною захисту не доведено, що сама наявність такого банківського вкладу та карткового рахунку у самого слідчого судді ОСОБА_3 , або членів його родини, створює для стороннього та незацікавленого спостерігача підстави вважати, що у разі розгляду вищезазначеного клопотання слідчим суддею ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_2 опиниться у невиправдано більш невигідному становищі, аніж у разі, якби таке клопотання розглядав будь-який інший слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва.

В контексі цього питання суд вважає за доцільне додатково навести і офіційну позицію органів суддівського самоврядування, відповідно до якої, зокрема, приватні інтереси, пов`язані з банківським обслуговуванням судової установи, банківськими вкладами і кредитами суддів, відповідно до позиції Ради суддів, не створюють конфлікту інтересів, якщо усі інші судді у судовій установі мають такий самий приватний інтерес.

Також, не може бути визнано належною підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_3 та обставина, що його дружина працює прокурором Офісу Генерального прокурора, в той час як іншими прокурорами Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження № 0000034 від 11.08.2023.

Так, зі змісту долученої до клопотання постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_12 , від 14.08.2023 року про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000034 від 11.08.2023 вбачається, що прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 не входить до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Більш того, зі змісту вказаної постанови вбачається, що процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюють прокурори Управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора, в той час як, в судовому засіданні прокурор зазначав, а сторона захисту не заперечувала, що прокурор ОСОБА_13 є прокурором Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора.

Тобто дружина слідчого судді ОСОБА_3 прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 не наділена статусом прокурора у цьому кримінальному провадженні, не має приватного інтересу у такому провадженні, не має доступу до матеріалів цього провадження, а здійснення досудового розслідування у такому провадженні не стосується кола її функціональних обов`язків та не впливає на результати її роботи.

Наведені доводи призводять суд до висновку, що за обставин, які розглядаються, у слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 відсутній будь-який приватний інтерес при розгляді клопотань у кримінальному провадженні № 0000034 від 11.08.2023 виходячи з самого лише факту роботи його дружини ОСОБА_13 на посаді прокурора Офісу генерального прокурора.

Тому у суду відсутні підстави вважати, що за таких обставин у стороннього та незацікавленого спостерігача могли б виникнути сумніви у певній упередженості слідчого судді ОСОБА_3 з цих підстав.

Доказів особистої упередженості слідчого судді ОСОБА_3 також не вбачається зі змісту заяви про відвід та матеріалів судового провадження.

Таким чином, на переконання суду, відсутні підстави стверджувати про існування у цій справі обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 .

Підсумовуючи, суддя наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи. Але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

За зазначених обставин, заява підозрюваного ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді клопотання старшого детектива відділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_4 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, в межах кримінального провадження № 0000034 від 11.08.2023 (справа 761/2547/24, провадження 1-кс/761/2324/2024), не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81, 309 КПК України, суддя

УХВАЛИЛА :

Заяву підозрюваного ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді клопотання старшого детектива відділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_4 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, в межах кримінального провадження № 0000034 від 11.08.2023 (справа 761/2547/24, провадження 1-кс/761/2324/2024) - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 26 січня 2024 року об 11 год. 10 хв.

Суддя ОСОБА_1