Справа № 206/5231/23
Провадження № 1-кс/206/1387/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000388, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у квітні 2014 року (точний час та дату під час досудового розслідування встановити було неможливо), на території Луганської області було створене непередбачене законами України збройне формування, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з мстою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

В літку 2014 року (точний час та дату під час досудового розслідування встановити було неможливо), в структурний підрозділ збройного формування непередбаченого законами України, яке діяло на території Станично-Луганського району, Луганської області, на добровільній основі ввійшов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав умисел приймати активну участь в діяльності даного збройного формування, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного збройного формування спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону знаходження даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

Вступивши в зазначене збройне формування, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності формування, в період часу з літа 2014 року по теперішній час, здійснюючі свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законом збройного формування, разом з іншими учасниками зазначеного формування, був одягнений в камуфльований одяг з шевронами «лнр», «новоросія», маючи при собі автоматичну зброю, здійснював несення служби на блок-посту поблизу мосту через річку Сіверський Донець в районі пам`ятника « АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_4 брав участь в бойових діях у складі незаконних збройних формувань так званої «лнр», а саме: ходив у розвідку в районі сел. Сизе та Болотенне Станично-Луганського району Луганської області, та отримав поранення в стегно, після чого був доставлений в обласну лікарню міста Луганська.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Крім того, слідчий наводить підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України, у якому він підозрюється, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого суспільно небезпечного кримінального правопорушення, за скоєння якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, тривалість протиправних дій та зухвалість, з якою воно були вчинені, а також те, що не передбачене законом збройне формування у діяльності якого підозрюваний бере участь продовжує діяти на території Луганської області.

Клопотання погоджено прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання повністю підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив задовольнити.

Заслухавши думку прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні ГУНП в Луганській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000388 від 05 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

20 жовтня 2017 року у якості свідка було допитано ОСОБА_6 , який показав, що ОСОБА_4 є його дядьком, який влітку 2014 року добровільно вступив в т.н. армію «лнр» і почав чергувати на блок-посту в районі мосту через р. Сіверський Донець неподалік пам`ятника «Князь Ігор» в смт. Сизе та Болотенне Станично-Луганського району. Особисто бачив ОСОБА_4 у камуфляжній формі з шевронами «лнр», «новоросія» і з автоматичною зброєю в місті Луганську.

20 жовтня 2017 року у якості свідка було допитано ОСОБА_6 , яка показала, що ОСОБА_4 доводиться їй родичем, який влітку 2014 року добровільно вступив в т.н. армію «лнр» і почав чергувати на блок-посту в районі мосту через р. Сіверський Донець неподалік пам`ятника «Князь Ігор» в смт. Станиця-Луганська з вогнепальною зброєю. Також бачила на ньому камуфляжну форму з шевронам «лнр», «новоросія».

20 жовтня 2017 року у якості свідка було допитано ОСОБА_7 , який показав, що ОСОБА_4 є його рідним братом, який влітку 2014 року добровільно вступив в т.н. армію «лнр» і почав чергувати на блок-посту в районі мосту через р. Сіверський Донець неподалік пам`ятника « АДРЕСА_1 з вогнепальною зброєю. Також бачив на ньому камуфляжну форму з шевронам «лнр», «новоросія».

З протоколу огляду предметів від 10 жовтня 2017 року вбачається, що на особистій сторінці ОСОБА_4 у соціальній мережі «Однокласники» виявлено фотознміки останнього у камуфльованому одязі російського зразку (темно-зелений піксель та горка), також мається фото з зображенням ОСОБА_4 у камуфляжному одязі, який тримає предмет, зовні схожий на автоматичну зброю АК-74, виявлено зображення з символікою «лнр», «новоросія» «народное ополчение донбасса», «Георгіївські стрічки».

24 жовтня 2017 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Постановою слідчого СГ СВ Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 07 квітня 2018 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук, досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000388 внесеному до ЄРДР від 05 липня 2017 року зупинено.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 18 березня 2020 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якої закінчився.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 08 листопада 2023 року досудове розслідування в даному кримінальному провадженні відновлено.

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 171 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до положень ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких передумов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про наявність обставин зазначених у пунктах 1, 2 частини 4 статті 189 КПК України, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання про надання дозволу на затримання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 188, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000388, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Валуйське Станично-Луганського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу до Самарського районного суду м. Дніпропетровська для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, слідчий суддя зазначає дані слідчого: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ).

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Визначити строк дії ухвали шість місяців з дати її постановлення, тобто до 08 травня 2024 року, але в рамках строків досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000388.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1