Справа № 553/3038/22
№ провадження 1-кп/646/307/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження №0000860 від 28.10.2021р. за ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, №0000278 від 08.04.2021р. за ч.2 ст.185 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

Червонозаводський районний суд м.Харкова здійснює судовий розгляд вищевказаних об`єднаних кримінальних проваджень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також ризики, передбачені п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор вважає, що про існування цих ризиків свідчить те, що обвинувачений не має міцних та стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу, вчинив нові кримінальні правопорушення, одне з яких пов`язане з насильством, під час іспитового строку, встановленого вироком суду.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою або з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Захисник посилається на те, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений не ухилявся від органу досудового розслідування та не перешкоджав стороні обвинувачення у проведенні досудового розслідування, самостійно прибув до органу досудового розслідування, де йому було повідомлено про підозру. ОСОБА_5 мав реальну можливість виїхати за межі Харківської області з 24.02.2022р., але не зробив цього. Крім того, прокурор не надала доказів на підтвердження ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків, тому що немає відомостей про звернення потерпілого чи свідків до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій ОСОБА_5 у відношення них. Що стосується ризику вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, то це є лише припущенням прокурора, оскільки та обставина, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, не доводить його винуватості. Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає з матір`ю та братом, є студентом НТУ «ХПІ», позитивно характеризується за місцем роботи у ФОП ОСОБА_6 . Крім того, прокурор у клопотанні не зазначила обставин, які унеможливлюють застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів. При цьому матір обвинуваченого, ОСОБА_7 , своєю заявою підтвердила наявність фінансової можливості внесення застави.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора, підтримав клопотання свого захисника, пояснивши, що збирається чинити тиск на потерпілих та свідків, а також зобов`язується прибувати до суду на кожне судове засідання.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши доводи клопотань, приходить до наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 та ч.2 ст.263 КК України, є нетяжкими злочинами, якими передбачено покарання, у тому числі у виді позбавлення волі строком до п`яти років та до трьох років відповідно.

За злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України, який є тяжким, закон передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до семи років.

Запобіжний захід у рамках кримінального провадження №0000860 від 28.10.2021р. за ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави було застосовано до ОСОБА_5 ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.03.2023р., та в подальшому продовжувався ухвалами суду.

Підставами для застосування запобіжного заходу обвинуваченому та продовження його строку були наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому злочинів, їх тяжкість та тяжкість можливого покарання у випадку доведення винуватості ОСОБА_5 у їх вчиненні (без попереднього висновку про його винуватість) та наступні обставини.

Обвинувачений є уродженцем м.Харкова, громадянином України, з середньою освітою, є студентом Національного технічного університету «Харківський політехнічний університет» денної форми навчання, має зареєстроване місце проживання у м.Харкові, не одружений, дітей чи інших осіб на своєму утриманні не має, раніше судимий 30.06.2020 р. Дзержинським районним судом м.Харкова за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік.

Тобто, ОСОБА_5 інкримінується вчинення нових злочинів в період іспитового строку, встановленого вироком суду.

Суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, тобто інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, без попереднього висновку про винуватість.

Наявність такої інформації є одним з факторів, які враховуються судом під час розгляду питання про наявність чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, один зі злочинів, вчинення яких інкримінується ОСОБА_5 , є корисливим злочином проти власності, в той час як обвинувачений був засуджений вищевказаним вироком суду за корисливий злочин проти власності.

Це свідчить про ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення.

Крім того, обвинувачений не одружений, не має на своєму утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб. Суду не надано доказів на підтвердження того, що за обвинуваченим зберігається його робоче місце та зберігалося протягом строку його тримання під вартою, враховуючи приписи чинного трудового законодавства України.

Отже, ОСОБА_5 не має настільки міцних соціальних зв`язків у місці проживання, які б були запобіжником вищевказаного ризику. Проживання його разом з матір`ю та братом, а також та обставина, що він є студентом, не є такими обставинами, враховуючи усвідомлення обвинуваченим тяжкості можливого покарання.

Сукупність цих обставин свідчить про існування ризику переховування обвинуваченого від суду.

Щодо доводів сторони захисту про те, що обвинувачений не ухилявся від органу досудового розслідування до повідомлення його про підозру у цьому кримінальному провадженні, то це не свідчить про відсутність ризику переховування від суду, оскільки до його затримання підозра ОСОБА_5 ще не повідомлялася, тому у нього не було підстав вважати, що держава почала його кримінальне переслідування, що має певні правові наслідки.

Наявність ризику незаконного впливу на свідків підтверджується тим, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі, корисливого злочину проти власності, насильницького та пов`язаного з незаконним поводженням зі зброєю. Також суд враховує конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушення, у тому числі, тривалість протиправних дій, мотиви вчиненні інкримінованих діянь. І з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини, ці обставини свідчать про наявність ризику впливу на свідків та одного з потерпілих, які ще не допитувалися цим судом при розгляді справи по суті.

Суд погоджується з захисником про відсутність ризику незаконного впливу на потерпілих та свідка, які були вже допитані під час судового розгляду.

Разом з тим, цей ризик залишається актуальним щодо свідків, які ще судом не допитувалися.

Отже вищезазначені обставини свідчать про наявність ризиків, які передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще не були допитані судом, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому суд виходить з того, що для оцінки обставин на предмет наявності чи відсутності ризиків є достатнім встановлення обставин, які свідчать про існування факторів, які можуть певним чином вплинути на поведінку обвинуваченого у майбутньому.

З огляду на високий ступінь ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає неможливим застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід або альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки вони не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вищевказаним процесуальним ризикам.

Разом з тим, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_8 та частина свідків у кримінальному провадженні № №0000860 вже були допитані, а також з огляду на тривалість тримання обвинуваченого під вартою, підстави для безальтернативного позбавлення обвинуваченого свободи на цей час відсутні. Тому, враховуючи необхідність забезпечення балансу інтересів суспільства та прав обвинуваченого, суд вважає можливим визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Визначаючи розмір застави, суд враховує відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , високий ступінь ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, а також тяжкість, характер та обставини інкримінованого йому обвинувачення.

Отже, суд приходить до висновку, що для досягнення цілей заходу забезпечення кримінального провадження розмір застави не може бути менший, ніж найвища межа, встановлена п.2 ч.3 ст.182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 182, 183, 331, 369-372 КПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити клопотання захисник про визначення розміру застави для обвинуваченого.

Частково задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.01.2024 р. включно, визначивши розмір застави у сумі 214720,00 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять грн. 00 коп.), що дорівнює 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого, після звільнення з-під варти, виконувати наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучатися з міста Харкова, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи,

- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальних провадженнях №0000860 від 28.10.2021р. та №0000278 від 08.04.2021р.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Червонозаводського районного суду м. Харкова, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з - під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали до 26.01.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1