Справа № 405/4621/23
провадження № 1-кс/405/257/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 21.10.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України, про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від ОСОБА_3 надійшло клопотання про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.08.2023 накладено арешт на майно, яке тимчасово вилучене під час обшуку 23.08.2023 квартири АДРЕСА_1 .

26.01.2024 йому зателефонував слідчий ОСОБА_4 та повідомив, що всі слідчі дії із майном проведені, а тому відпала необхідність у накладенні арешту, та рекомендовано звернутись до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна.

У зв`язку з цим, вважає, що у подальшому застосуванні арешту тимчасово вилученого майна відпала потреба, а тому, арешт підлягає скасуванню.

В судове засідання власник майна ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати клопотання без його участі та задовольнити його.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив клопотання розглядати без його участі, вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та матеріали, які були додані до нього, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 21.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301?1 КК України.

23.08.2023 слідчим на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда про проведення обшуку від 24.07.2023, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено перелічене в клопотанні майно, яке є ідентичне тому, що вказане в протоколі обшуку від 23.08.2023. Вилучені речі постановою слідчого від 23.08.2023 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За практикою ЕСПЛ будь-яка міра втручання у право власності повинна бути співмірною. Тому арешт майна має обмежуватися тим обсягом, який є чітко необхідним для досягнення конкретних профілактичних завдань, і метою будь-якого заходу втручання у право власності має бути суспільний інтерес в контексті конкретної справи (див. Рішення ЄСПЛ від 05.07.2001 у справі "Аркурі та інші проти Італії", параграф 5).

У пункті 167 рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 (остаточне 02.06.2014) у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» (Заява № 19336/04) Європейський Суд підкреслив, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У справі «Кудла проти Польщі» від 26.10.2000 суд сформулював принцип, згідно з яким внутрішній суд зобов`язаний гарантувати введення окремої судової процедури, яка стане ефективним засобом правового захисту при подачі скарги на тривалий розгляд справи, а неможливість внутрішнього законодавства забезпечити подібний засіб правового захисту прирівнюється до порушення ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимогами якої передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Ураховуючи практику ЕСПЛ, положення КПК, можна визначити, що під розумним строком доцільно розуміти найкоротший строк розгляду і вирішення кримінальної справи, проведення процесуальної дії або винесення процесуального рішення, який достатній для надання своєчасного судового захисту порушених прав, свобод і інтересів, досягнення мети процесуальної дії та взагалі завдань кримінального провадження.

Враховуючи те, що стороною обвинувачення не надано доказів необхідності подальшого застосування арешту тимчасово вилученого майна, тривалість досудового розслідування, неповідомлення жодній особі про підозру у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що у застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, та приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 21.10.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України, про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.08.2023 по справі №405/4621/23, провадження №1-кс/405/2828/23, а саме з:

- мобільний телефон марки Apple білого кольору у чорному силіконовому чохлі, IMEI: НОМЕР_1 без сім-картки;

- картка пам`яті «San Disk» 64 GB;

- носій інформації «WD» із серійним номером WDBPCK001BBK-01, на 1 терабайт із дротом з`єднання;

- флеш носій без написів чорного кольору та флеш носій коричневого кольору із написом 4 GB;

- ноутбук сірого кольору марки Apple MacBook Pro 13-inch, M1, 2020 із серійним номером FVFJG26P60KPF, із зарядним пристроєм.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5