№ провадження 1-в/208/312/23
УХВАЛА

Іменем України

19 грудня 2023 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання -,

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного 14.03.2023 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 309 Ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.І КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2022 року та з урахуванням ст. 72 ч.І п.1 КК України і остаточно призначити покарання у виді 1 року 1 місяці позбавлення волі.

Клопотання вмотивоване тим, що вона відбула половину строку, а тому просить застосувати до неї умовно-дострокове звільнення.

У судовому засіданні представник установи виконання покарань стосовно засудженої надала характеристику, з якої вбачається, що засуджена ОСОБА_5 власною поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, тому не заслуговує на застосування ст.81 КК України.

Засуджена ОСОБА_5 клопотання підтримала, просила застосувати до неї умовно-дострокове звільнення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти означеного клопотання, оскільки засуджена не довела свого виправлення. Як вбачається з характеристики, засуджена не має жодного заохочення, тільки стала на шлях виправлення, має середній рівень ризику. Враховуючи зазначене, прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 .

Вислухавши учасників справи та вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку про його необґрунтованість, виходячи з наступного.

З документів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_5 засуджена 14.03.2023 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 309 Ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.І КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2022 року та з урахуванням ст. 72 ч.І п.1 КК України і остаточно призначити покарання у виді 1 року 1 місяці позбавлення волі. Станом на дату звернення до суду з означеним поданням відбула 1/2 частини строку покарання.

Характеризуючи дані засудженої ОСОБА_5 вказують, що з 14.03.2023 року засуджена утримувалась в державній установі «Одеський слідчий ізолятор» характеризувалась посередньо, стягнень та заохочень не мала.

З 16.06.2023 року засуджена відбуває покарання в державній установі «Кам`янська виправна колонія (№34)». По прибутті до установи працевлаштована не була з власного бажання. Під впливом цілеспрямованої соціально-виховної та психологічної роботи засуджена змінила думку, щодо залучення до праці та самостійно склала заяву про працевлаштування. Зараз працевлаштована на підприємстві установи в 21 бригаді, швачкою. До роботи ставиться посередньо. З наданим об`ємом роботи намагається справлятись. Зауважень з боку майстерського складу не виникало. Має коефіцієнт трудової участі 1. Стягнень та заохочень в установі не має. Норми, які визначають порядок і умови відбування покарання, та розпорядку дня установи дотримується під наглядом адміністрації. З адміністрацією установи намагається бути тактовною та ввічливою. Підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими, конфліктних ситуацій не створює. У відділенні з усіма підтримує рівні стосунки, конфліктних ситуацій не створює. На профілактичному обліку засуджена не перебуває. Правил санітарії та гігієни дотримується, зовнішній вигляд завжди має охайний. Спальне місце утримує в чистоті. Всі роботи із самообслуговування виконує самостійно, має достатній рівень необхідних навичок. Роботи з благоустрою установи відвідує за графіком. Засуджена власної сім`ї не має, дітей не має. З рідних має матір з якою підтримує соціально-корисний зв`язок шляхом телефонних переговорів. Отримує продовольчі посилки від неї. Характер стосунків з рідними стабільний та позитивний. На довгострокові та коротко строкові побачення мати не приїжджає через велику відстань. Засуджена залучена до програм ДВВ за напрямками «Подолання Наркотичної залежності» «Підготовка до звільнення». Завдяки участі у цих програмах у засудженої поступово відбувається перегляд життєвих установок і планів на майбутнє, та позитивних змін в її свідомості. Провину у скоєному злочині визнає, розкаюється. Із засудженою було проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення. За результатами має середній рівень ризику.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

За змістом ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин.

Згідно ч. 1, 3 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Застосування умовно-дострокового звільнення підтверджує принцип кримінального права, згідно з яким покарання призначається для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільненнявикликані тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Підставами застосування умовно-дострокового звільнення є матеріальна підстава як доведеність виправлення засудженого, формалізована підстави як фактичне відбуття засудженим відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання. Засуджений може бути достроково звільнений судом тільки у разі, якщо він довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді позбавлення волі. Під сумлінним ставленням до праці звичайно розуміють чесне та повне виконання своїх трудових обов`язків, підвищення ділової кваліфікації, суворе додержання правил техніки безпеки тощо.

Засуджена відбуває покарання в ДУ «КВК» № 34 з червня 2023 року. На час розгляду справи відбула 1/2 частини призначеного судом покарання.

Відповідно до характеристики установи відбуття покарання ОСОБА_5 заохочень не має. Стосовно того, що вона дійсно виправилась, засуджена не змогла довести.

Згідно Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання…», при вирішення питання про умовно-дострокове звільнення судам повинно ретельно вивчатись ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці.

Суд вважає, що у судовому засіданні встановлена формалізована підстава застосування до засудженої ст. 81 КК України, як фактичне відбуття нею відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання.

Так, дійсно, засуджена відбула 1/2 частини призначеного судом покарання, проте, виправлення засудженої, тобто одна з складових матеріальної підстави умовно-дострокового звільнення, нічим не підтверджена.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, оскільки підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженої ОСОБА_5 суд не вбачає.

Керуючись ст. 81 КК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного 14.03.2023 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 309 Ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.І КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2022 року та з урахуванням ст. 72 ч.І п.1 КК України і остаточно призначити покарання у виді 1 року 1 місяці позбавлення волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1