Справа № 346/4466/23
Провадження № 1-в/346/286/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарка судових засідань: ОСОБА_2 , за участю: прокурора: ОСОБА_3 , а також представника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_4 , та засудженого: ОСОБА_5 , які приймали участь у засіданні у режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: Т.Катрича про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; місце народження с. Курівці, Зборівського району Тернопільської області та проживання: АДРЕСА_1 ),

по кримінальному провадженню № 0000128, в якому ОСОБА_5 вироком Збаразького районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2022 року, який набрав законної сили 25 жовтня 2022 року, визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначено покарання із врахуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

в с т а н о в и в:

Начальник Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: Т.Катрич, звернувся до суду із вказаним поданням, до якого додав матеріали особової справи засудженого (а.с.1-12 судова справа, а.с.1-52 особова справа).

Позиції учасників провадження.

Аргументи представника колонії. Вироком суду, який набрав законної сили, засудженого визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Але, засуджений вже відбув більше ніж дві третини строку покарання, призначеного йому судом, а своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тому засудженого, умовно-достроково, слід звільнити від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, що складає 13 днів.

Позиція засудженого. Просив не застосовувати до нього умовно-дострокове звільнення, а подання залишити без розгляду.

Аргументи прокурора. Просила відмовити у задоволенні подання колонії.

Оцінка суду.

Частина 2 статті 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Разом з цим, частиною 1 статті 81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Але частиною 2 і пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України уточнюється, що умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також за умови (якщо засуджений відбуває покарання за вчинений умисний тяжкий злочин), що засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Вироком Збаразького районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2022 року (який набрав законної сили 25 жовтня 2022 року) ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 та, із застосуванням частини 1 статті 69 КК України, призначено більш м`яке покарання, у виді позбавлення волі на строк 1 рік (а.с.3-5 частини І особової справи засудженого).

При цьому строк відбування покарання, правильно рахується колонією, зокрема з 02 листопада 2022 року, оскільки для виконання вироку його було затримано саме 02.11.2022 року (а.с.6 частини І особової справи засудженого).

І наразі, засуджений ОСОБА_5 продовжує відбувати призначене йому покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд відзначає, що в силу положень частини 4 статті 185 і частини 5 статті 12 КК України та з урахуванням змісту зазначеного вироку, покарання було призначено засудженому за вчинення ним умисного тяжкого злочину, яким є злочин, передбачений частиною 4 статті 185 КК України.

Тому суд погоджується з учасниками провадження у тому, що колонією доведений факт того, що засуджений, станом на дату розгляду подання судом, дійсно фактично відбув вже більше ніж дві третини строку покарання, призначеного йому судом за умисний тяжкий злочин.

Як вже вказувалось судом вище, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване виключно, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Через, що суд враховує і положення частини 1 статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України за якими, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. При цьому суд відзначає, що з огляду на положення частини 3 статті 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

І тому суд відзначає, що з часу знаходження в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 :

- за змістом його характеристики, під час тримання в ДУ «УВП № 26» м. Чортків не допускав порушень вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались, але і будь-які заохочення не застосовувались взагалі (а.с. 2 судової справи: характеристика);

- з 18.01.2023 року відбуває покарання в державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)», і за час відбування покарання не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались, але застосовано тільки одне заохочення у вигляді подяки (а.с.3 судової справи: довідка колонії);

- вказане заохочення у вигляді подяки було застосовано 04 липня 2023 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у 2 кварталі 2023 року. При цьому тут суд відзначає, що це заохочення мало місце не за бездоганну чи зразкову поведінку, а тільки за додержання відповідних правил, і не за сумлінне відношення до праці;

- хоча слід відзначити, що засуджений залучався до робіт без оплати праці з благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, як у порядку черговості, так і у порядку позачерговості. Зокрема: з 29.05.2023 року по 02.06.2023 року залучався до фарбування стін та стелі, облицювання плиткою гуртожитку № 3 відділення СПС № 13; з 05.06.2023 року по 09.06.2023 року та з 12.06.2023 року по 16.06.2023 року залучався до побілки вапном фасаду гуртожитків № 1 та 3; з 19.06.2023 року по 23.06.2023 року, 26.06.2023 року по 30.06.2023 року та з 03.07.2023 року по 07.07.2023 року залучався до робіт по встановленні умивальників в туалеті, плитки керамічної в умивальній кімнаті та вхідних міжкімнатних дверей, монтажу підвіконників; з 10.07.2023 року по 14.07.2023 року, 17.07.2023 року по 21.07.2023 року та з 24.07.2023 року по 28.07.2023 року залучався до фарбування стін, стелі, огорожі житлової зони та облицювання плиткою гуртожитку; з 31.07.2023 року по 04.08.2023 року залучався до робіт по встановленні чашуй генуя в туалеті для засуджених; з 07.08.2023 року по 11.08.2023 року залучався до обклеювання стін шпалерами, шпаклювання стін та стелі, фарбування стін гуртожитку; з 14.08.2023 року по 18.08.2023 року залучався до ремонту, реставрації та фарбування ліжок для засуджених відділення СПС № 13; з 21.08.2023 року по 25.08.2023 року залучався до робіт по встановлені перегородок та дверей в туалеті; з 28.08.2023 року по 01.09.2023 року та з 11.09.2023 року по 15.09.2023 року залучався до робіт по побілці кімнат; з 04.08.2023 року по 08.09.2023 року залучався до прибирання приміщення; з 18.09.2023 року по 22.09.2023 року залучався до робіт по злиттю стяжки при вході у гуртожиток; з 25.09.2023 року по 29.09.2023 року залучався до робіт по проведенні ремонтних робіт у спальному приміщенні гуртожитку; з 02.10.2023 року по 06.10.2023 року залучався до робіт по проведенні ремонтних робіт у спальному приміщенні, кімнаті прийому їжі для засуджених. При цьому із заявою про залучення його до виконання позачергових робіт із благоустрою засуджений звернувся тільки у 08 травня 2023 року, а зарахований до бригади тільки 29 травня 2023 року (заява ОСОБА_5 : а.с. 34 частини ІІ особової справи; виписка із наказу № 41-ПЗ-23: а.с. 35 частини ІІ особової справи; довідка: а.с. 25 матеріалів судової справи);

- відповідно до виписки з протоколу № 09 від 06.04.2023 року та опитувального листа до нього, а також виписки з протоколу №12 від 05.05.2023 року та опитувального листа до нього щодо можливості застосування статей 81,82, а також 101 КК України до засудженого ОСОБА_5 , йому було у цьому відмовлено, оскільки він не довів, що став на шлях виправлення (а.с. 18, 21, 22, 25 частини ІІ особової справи). Отже ні у квітні, ні у травні 2023 року він не довів, що навіть став на шлях виправлення;

- згідно з рішенням дисциплінарної комісії державної установи «Коломийська виправна колонія (№41) від 14.06.2023 року, засуджений ОСОБА_5 допустив порушення правил носіння одягу єдиного зразка, оскільки відповідно до його пояснень вийшов до їдальної установи без штанів встановленого зразка, оскільки вони були замащені в штукатурку, так як він робив ремонт. У зв`язку із чим вирішено було провести із ним бесіду виховного характеру (а.с. 28,29,30, 32, 33 частини ІІ особової справи);

- в ДУ "Коломийська виправна колонія №41" приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення» (а.с.16 частини ІІ особової справи);

- дані про те, що засуджений приймає участь у самодіяльних організаціях засуджених, матеріали його особової справи не містять.

- разом з цим суд враховує, що засуджений свою вину у вчиненні злочину визнав, але за відомостями щодо проведення оцінки ризиків повторного вчинення кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_5 , цей рівень є середнім, не низьким (а.с.8 судової справи).

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини на підставі наданих йому колонією доказів, у їх сукупності, суд констатує, що колонією не доведено те, що засуджений дійсно вже повністю пройшов процес позитивних змін і своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд зазначає, що відбуття передбаченої законом частини покарання, наявність одного заохочення за дотримання засудженим правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці та факт працевлаштування на добровільних засадах засудженим, зважаючи на невеликий період праці засудженого та відсутність відзнак його сумлінної поведінки і такого ж ставлення до праці не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування судом саттті 81 КК України, оскільки це, а також усі обставини викладені судом вище прямо вказують на те, що засуджений тільки став на шлях виправлення, а не довів своє виправлення, але тільки останнє є єдиною підставою для застосування судом умовно-достроково звільнення засудженого.

Тому, подання колонії не підлягає задоволенню. Що ж стосується прохання засудженого залишити без розгляду подання колонії, то оскільки подання подане не ним, право просити суд залишити подання без розгляду йому не належить, а тому і не може бути задоволеним.

Тож керуючись статтями 1-33,84-99,321,342-372,392-395,532-539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: Т.Катрича про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Повний текст ухвали оголошено 25 жовтня 2023 року об 17 годині 25 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1