ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2872/23 Справа № 191/251/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі матеріали кримінального провадження №0000320, за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_9 , поданою на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.06.2006 року Апеляційним судом Запорізької області за ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 184, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 183, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 358, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 146, ч.2 ст. 121, п.п.6, 12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ст. 348, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393 КК України із призначенням йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393 у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років;

- за ст. 348 КК України у виді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням призначити ОСОБА_8 покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 71 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, максимальним покаранням, призначеним за попереднім вироком Апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2006 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено судом першої інстанції з моменту його фактичного затримання.

У строк покарання ОСОБА_8 зараховано відбуту частину покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2006 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 8 164 гривні 52 копійки.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України,

встановила:

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_8 , будучи - засудженим до довічного позбавлення волі за вчинення особливо тяжких злочинів, в тому числі за вчинення умисного вбивства, відбував покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія №55», де у нього виник злочинний умисел на втечу з-під варти із застосуванням вогнепальної зброї, для чого останній з невстановленого слідством місця отримав у користування пістолет «Carrera RS34», 13 патронів калібру 9 мм до нього, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 з фотокарткою ОСОБА_8 та ключі провідника залізничного вагону.

25.10.2019 року приблизно о 21.40 годині між ст. Синельникове -2 - ст. Іларіонове Придніпровської залізниці на території Синельниківського району Дніпропетровської області, засуджений ОСОБА_8 , перебуваючи в спеціальному вагоні №76013 потягу № 69, сполученням Маріуполь-Львів, під час руху вищезазначеного потягу попросив конвой відвести його в туалет. Після чого, конвой в складі військовослужбовця Національної гвардії України стрільця 2 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ОСОБА_11 , військовослужбовця Національної гвардії України стрільця-радіотелефоніста 3 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ОСОБА_12 та військовослужбовця Національної гвардії України стрільця 2 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ОСОБА_13 відвели засудженого до розташованого у вагоні туалету, де біля дверей знаходився постовий, солдат строкової служби Національної гвардії України радіотелефоніст 2 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час знаходження в туалеті, ОСОБА_8 дістав пістолет «Carrera RS34», заряджений патронами калібру 9 мм, заздалегідь незаконно придбаний у невстановленому досудовим розслідуванням місці, та привів його у бойову готовність, таким чином свідомо припускаючи можливість його застосування до працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, з метою здійснення втечі з-під варти. Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел на здійснення втечі з- під варти, свідомо припускаючи можливість застосування зброї відносно працівників правоохоронного органу, наслідком чого могло бути протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_8 , тримаючи у правій руці пістолет «Carrera RS34», заряджений патронами калібру 9 мм, та який знаходився у бойовій готовності, відкривши двері приміщення туалету й утримуючи пістолет в руці, направив його в бік конвоїрів, серед яких був ОСОБА_14 , наказавши останнім роззброїтися. У цей момент, скориставшись тим, що ОСОБА_8 відволікся, ОСОБА_11 здійснив спробу вибити пістолет з руки ОСОБА_8 , схвативши останнього за кисть руки, в ході чого ОСОБА_8 здійснив постріл з пістолету «Carrera RS34», зарядженого патронами калібру 9 мм, який знаходився у бойовій готовності, в бік ОСОБА_14 .

Смерть потерпілого ОСОБА_14 , відповідно до висновку судової експертизи № 2074/1062-е від 22.11.2019 року настала від сліпого кульового поранення грудей з ушкодженням м`яких тканин, легень та аорти, що призвело до виникнення внутрішньої кровотечі та розвитку гострого малокрів`я. Вогнепальне кульове поранення грудей знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя на час виникнення.

Після скоєння вбивства засудженого ОСОБА_8 було затримано на місці скоєння злочину.

Крім того, 25.10.2019 року приблизно о 22.00 годині під час конвоювання засудженого ОСОБА_8 до багатопрофільної лікарні при ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань №4», яке здійснювалося у спеціальному вагоні № 76013 потягом № 69, сполученням Маріуполь-Львів під вартою військовослужбовців військової частини № НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, під час руху вказаного поїзду між ст. Синельникове-2 - ст. Іларіонове Придніпропетровської залізниці на території Синельниківського району Дніпропетровської області, маючи при собі пістолет «Carrera RS34», заряджений патронами калібру 9 мм, попросив конвой відвести його в туалет, після чого конвой в складі помічника начальника караулу по конвоюванню засуджених ОСОБА_11 , помічника начальника варти по конвоюванні засуджених осіб ОСОБА_12 та постового ОСОБА_13 відвели засудженого до розташованого у вагоні туалету, де біля дверей знаходився постовий - солдат строкової служби Національної гвардії України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час знаходження в туалеті, ОСОБА_8 дістав схований пістолет «Carrera RS34», заряджений патронами калібру 9 мм, заздалегідь незаконно придбаний у невстановленому досудовим розслідуванням місці, та привів його у бойову готовність, таким чином свідомо припускаючи можливість його застосування до працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, з метою здійснення втечі з-під варти.

Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел на здійснення втечі з- під варти, свідомо припускаючи можливість застосування зброї відносно працівників правоохоронного органу, наслідком чого могло бути протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_8 , тримаючи у правій руці пістолет «Carrera RS34», заряджений патронами калібру 9 мм, та який знаходився у бойовій готовності, відкривши двері приміщення туалету й утримуючи пістолет в руці, направив його в бік конвоїрів, серед яких був ОСОБА_14 , наказавши останнім роззброїтися. У цей момент, скориставшись тим, що ОСОБА_8 відволікся, ОСОБА_11 здійснив спробу вибити пістолет з руки ОСОБА_8 , схвативши останнього за кисть руки, в ході чого ОСОБА_8 здійснив постріл з пістолету «Carrera RS34», зарядженого патронами калібру 9 мм, який знаходився у бойовій готовності, в бік ОСОБА_14 , влучивши в грудну клітину з ліва, спричинивши ОСОБА_14 вогнепальне поранення, від якого потерпілий помер на місці вчинення відносно нього злочину, а ОСОБА_8 було затримано на місці скоєння злочину вартовими караулу, в зв`язку з чим ОСОБА_8 не довів до кінця свій умисел спрямований на втечу з-під варти, поєднаний з використанням зброї із застосуванням насильства, з причин, що не залежали від його волі.

У поданій апеляційній скарзі прокурор Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.15-ч.2 ст.393,348 КК України за обставин пред`явленого обвинувачення, як вони викладені у обвинувальному акті; зазначити у якості обставин, що обтяжують покарання, повторність та рецидив злочинів; призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, за ч.3 ст.15-ч.2 ст.393 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, за ст.348 КК України у вигляді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст.70 КК України ОСОБА_8 остаточно призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

У іншій частині прокурор вирок не оскаржив.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, за результатами проведеного судового слідства та на підставі досліджених та наданих стороною обвинувачення доказів дійшов до переконання про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393 КК України. Разом з тим, суд змінив у межах тієї ж правової кваліфікації формулювання висунутого прокурором ОСОБА_8 обвинувачення за ст.348 та ч.3 ст.15-ч.2 ст.393 КК України та обставини вчинення обвинуваченим даних злочинів. Тобто, судом у вироку змінено суб`єктивну сторону кримінального правопорушення і ОСОБА_8 визнаний винуватим у ненавмисному убивстві працівника правоохоронного органу на підставі висловленої під час судових засідань версії обвинуваченого, даних слідчого експерименту за його участі та висновку проведеної додаткової судово-медичної експертизи.

Вислухавши обвинуваченого та безпосереднього свідка подій ОСОБА_11 , суд першої інстанції надав перевагу поясненням ОСОБА_8 , надавши критичну оцінку поясненням ОСОБА_11 , і належним чином таку оцінку поясненням свідка не надав, хоча, у свідка не було підстав надавати неправдиві показання, він був під присягою і ОСОБА_8 раніше не знав. На відміну від свідка, у обвинуваченого ОСОБА_8 ,, на думку прокурора, були підстави казати неправду з приводу подій, оскільки той захищався від висунутого обвинувачення, не несе відповідальності за правдивість своїх свідчень, не надав присягу суду про це і раніше неодноразово притягувався за вчинення умисних злочинів.

Прокурор вважає, що характер, послідовність і динамічність дій ОСОБА_8 , його поведінка до, під час та після вчинення злочину, а також характер, локалізація тілесних пошкоджень у загиблого ОСОБА_14 , спосіб їх спричинення, а також знаряддя злочину свідчать про те, що обвинувачений діяв саме з прямим умислом на позбавлення життя солдата ОСОБА_14 . Так, у ОСОБА_8 була вилучена саме вогнепальна зброя та 12 спеціально перероблених під бойові припаси патронів, загальна кількість яких перевищує кількість солдатів, які були залучені для конвоювання всіх засуджених.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_8 наполягав на тому, що постріл пролунав у процесі боротьби, коли свідок ОСОБА_11 намагався вихопити зброю із рук обвинуваченого, в той час як ОСОБА_14 був обернутий спиною до нього та скрутився вправо, щоб витягти пістолет з кобури. Натомість, згідно протоколу огляду трупу та висновку судово-медичної експертизи на трупі ОСОБА_14 виявлене сліпе вогнепальне кульове поранення грудей і вхідна рана розташована біля переднього кінця лівої пахової зморшки; верхній одяг ОСОБА_14 також має пошкодження передньої частини, а не навпаки, як стверджує ОСОБА_8 .

Свідки військовослужбовці суду пояснили, що ОСОБА_8 чинив опір і намагався вирватись, погрожуючи підірвати начебто замінований вагон, що суперечить поясненням обвинуваченого про добровільне складання зброї після пострілу та відмову від планів на втечу, отже, той намагався довести свої злочинні наміри до кінця.

Неспроможними та сумнівними прокурор вважає і пояснення ОСОБА_8 про те, що події відбулись у приміщенні туалету потягу, куди він, погрожуючи пістолетом, завів ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , тримав їх під прицілом, роззброював і, у процесі боротьби, здійснив постріл. Апелянт звертає увагу, що, відповідно до схеми вагону для конвоювання спецконтингенту приміщення туалету має розміри 1100мм х 1250мм і майже половину приміщення туалету займають рукомийник та унітаз, розташовані по діагоналі. Така схема була досліджена судом, натомість, у вироку оцінка цьому доказу відсутня. Слідчий експеримент за участю ОСОБА_8 не досяг своєї мети, враховуючи повну невідповідність обстановки і умов його проведення (кімната СІЗО) з реальними умовами та обстановкою, у яких вчинено злочин. Це стосується розмірів приміщення вбиральні та розташованими там предметами, можливості перебування в ній загиблого, свідка та обвинуваченого та проведення там активних дій.

На думку прокурора, висновки проведеної додаткової судово-медичної експертизи № 2074/605-Е від 07.12.2021 за результатами і наслідками проведених слідчих експериментів з обвинуваченим та свідком мають суперечності із іншими дослідженими судом доказами, зокрема, із поясненнями ОСОБА_8 , із висновками первісної судово-медичної експертизи, із даними протоколу огляду трупу, одягу загиблого, поясненнями свідка ОСОБА_11 у частині направленості пострілу, розташування кульового поранення.

Прокурор звертає увагу, що у мотивувальній частині вироку за епізодом ч.1 ст.263 КК України не зазначена обставина, що обтяжує покарання. повторність, оскільки ОСОБА_8 вчинив цей злочин під час відбування покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Запорізької області від 22.06.2006 року, яким той був засудженим, у тому числі, і за ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, прокурор вважає, що призначене судом першої інстанції покарання за ч.3 ст.15-ч.2 ст.393 КК України не відповідає вимогам ч.3 ст.68 КК України та роз`яснень постанови пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», оскільки його розмір перевищує 2/3 максимального строку покарання, передбаченого санкцією статті.

Прокурор вважає, що при призначенні ОСОБА_8 покарання суд не врахував характер і ступінь, цинізм та суспільний резонанс вчинених ним тяжких та особливо тяжких злочинів під час відбування найсуворішого виду покарання за попереднім вироком суду, незадовільну характеристику особи, виключно тяжкі наслідки вчинених дій.

Під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження:

- прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 у частині невідповідності вимогам КК України розміру призначеного покарання за ст.15-ч.2 ст.393 КК України і вважав, що вирок суду повинен бути зміненим у частині призначеного покарання за цією нормою матеріального права і потрібно вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, за ч.3 ст.15-ч.2 ст.393 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, за ст.348 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років. На підставі ч.4 ст.71 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, максимальним покаранням у вигляді довічного позбавлення волі, призначеного за попередні вироком Апеляційного суду Запорізької області від 22.06.2006 року, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у вигляді довічного позбавлення волі;

- обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора у межах, які підтримав під час апеляційного розгляду прокурор

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження у межах апеляційної скарги прокурора і обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених п.10 ч.1 ст.7 та ст.17 КПК України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених вироком суду, а також правова кваліфікація його дій за ч.1 ст.263, ч.3 ст.15-ч.2 ст.393,348 України, ґрунтуються на зібраних по справі та перевіреними судом доказах, є обґрунтованими та належним чином умотивованими.

Зокрема, вона встановлена на підставі:

- пояснень, наданих у судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_15 щодо подій під час його конвоювання 25.10.2019 року та зазначених ним обставин застосування вогнепальної зброї та спричинення смерті ОСОБА_14 ;

- наданих суду пояснень (у частині дати та місця вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення) безпосереднього свідка та учасника подій - стрільця 2 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НГУ ОСОБА_11 ;

- поясненнями, наданими суду свідком ОСОБА_16 - помічником начальника варти В/Ч 3054 та військовослужбовцем в/ч3054 ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ОСОБА_20 військовослужбовцем планової варти, ОСОБА_21 - начальником особливої варти Дніпропетровськ Кривий Ріг. ;

- даними дослідженого судом протоколу огляду від 26.10.2019 року з ілюстративною таблицею до нього, в ході проведення якого було оглянуто залізничний вагон на залізничній колії за адресою: АДРЕСА_2 ;

- даними протоколу огляду трупу від 26.10.2019 року з ілюстративною таблицею до нього, в ході проведення якого було оглянуто труп ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться у купе №4;

- протоколу огляду спецвагону для спецконтингенту від 26.10.2019 року з ілюстративною таблицею до нього, в ході проведення якого було оглянуто камеру № 7 у вагоні для спецконтингенту № 76013;

- протоколу огляду предмету від 30.10.2019 року в ході проведення якого було оглянуто металеву кулю, деформовану, діаметром приблизно 5мм;

- висновку експерта № 7/3.1,3,2/781 від 15.11.2019 року, відповідно до якого предмет (в постанові слідчого зазначений як «куля»), що був вилучений 30.10.2019 року під час розтину трупу солдата Нацгвардії України в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_14 , може бути елементом спорядження патронів до мисливської гладкоствольної зброї - вистріляним деформованим снарядом картечі (діаметр якого вірогідніше за все складає 6,2 мм);

- висновку експерта № 2074/1062-Е від 22.11.2019 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_14 настала від сліпого кульового поранення грудей з ушкодженням м`яких тканин, легень та аорти, що призвело до виникнення внутрішньої кровотечі та розвитку гострого малокрів`я;

- висновку експерта № 91-МК від 21.01.2020 року, відповідно до якого пошкодження на шматку шкіри з лівої пахвової ділянки від трупа ОСОБА_14 є вхідним отвором і заподіяне з вогнепальної зброї одиночним (компактним) снарядом, з поперечним розміром близько 5-6 мм, що володів високою кінетичною енергією та пробивною дією. Постріл зроблений з неблизької дистанції поза межами дії додаткових факторів пострілу (не виключена можливість пострілу через перешкоду). У результаті рентгено-флуоресцентного дослідження шматка шкіри з раною лівої пахвової ділянки від трупа ОСОБА_22 в області рани виявлено у великій кількості свинець. Виявлено також миш`як, олово, цинк, залізо, кремній (т.2 а.п.240-243);

- протоколу огляду предмету від 13.11.2019 року в ході проведення якого було оглянуто пістолет з маркуванням на лівому боці затвору «CARRERA» RS34, на правому боці затвору маркуванням «С3314-17020723 CAL. 9mm P.A.K та магазин, з яких було зроблено змиви на стерильні марлеві серветки, також було оглянуто ключі провідника, з яких зроблено змиви на стерильні марлеві серветки (т.2 а.п.216-217);

- висновку експерта № 7/3.1,3.2/842 від 02.12.2019 року, відповідно до якого пістолет з маркіруванням «CARRERA RS 34 С33і4-17020723 Cal. 9 mm P.A.K.», є короткоствольною вогнепальною зброєю - гладкоствольним самозарядним пістолетом калібру 9 мм Р.А., який виготовлений шляхом переробки саморобним способом сигнального пістолета «CARRERA RS 34» калібру 9 mm P.A.K. № НОМЕР_2 виробництва Туреччини, в конструкцію якого саморобним способом внесені зміни і надана на дослідження гільза, вилучена 26.10.2019 року під час проведення огляду місця події, була стріляна з пістолета маркуванням «CARRERA RS 34 С33і4-17020723 Cal. 9 mm P.A.K.», вилученого 26.10.2019 року;

- витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 центрального оперативно-територіального об`єднання національної гвардії (по стройовій частині) № НОМЕР_3 , згідно з яким військовослужбовців строкової служби старшого солдата ОСОБА_23 , старшого солдата ОСОБА_13 , солдата ОСОБА_14 , старшого солдата ОСОБА_24 , ОСОБА_18 , старшого солдата ОСОБА_12 , старшого солдата ОСОБА_25 було відряджено у службове відрядження, для несення служби в особливий залізничний потяг за маршрутом Дніпро-Криви Ріг з 24 по 25 жовтня 2019 року;

- висновку судово-психіатричного експерта № 397 від 20.12.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_8 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і на теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості;

- протоколу огляду предмету від 04.11.2019 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 м. Запоріжжя, виданий Хортицьким РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області 09.10.2014 року, в якому на 5- му аркуші мається фото чоловіка, ззовні схожого на ОСОБА_8 ;

- висновку експерта № 3/2.1,2.3/908 від 28.11.2019 року, відповідно до якого бланк паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_4 , заповненого на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого 09.10.2014 Хортицьким РВ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту бланкам паспортів громадянина України встановленого зразка (виготовленим на підприємстві ПК «Україна»). До первинного змісту реквізитів паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_5 внесені зміни шляхом заміни фотокарток на його першій та п`ятій сторінках: первинні фотокартки видалені, після чого на їх місце вклеєні інші. Ознак внесення змін до інших реквізитів паспорта чищення, дописки, травлення, виправлення тощо) не виявлено;

- висновку експерта № 7/3.1/779 від 13.11.2019 року, відповідно до якого, надані на дослідження дванадцять патронів, вилучені 26.10.2019 року, є бойовими припасами, придатними до стрільби, виготовлені саморобним способом з використанням сигнальних пістолетних патронів калібру 9 мм. Р.А. Knall виробництва Туреччини, шляхом споряджених їх саморобним способом сферичними кулями зі сплаву на основі свинцю (картеччю) діаметром 6,2 мм, із попереднім видаленням вершин полімерних заглушок (т.2 а.п.156-159);

У апеляційній скарзі прокурор не оскаржує зазначену вище низку доказів на предмет їх належності та допустимості.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги прокурора у частині прохання про засудження новим вироком апеляційного суду ОСОБА_8 за ч.1 ст.263, ч.3 ст.15-ч.2 ст.393,348 КК України за формулюванням, викладеним у обвинувальному акті, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до змісту обвинувального акту, ОСОБА_8 інкриміновано, що «25.10.2019 року з метою направлення засудженого ОСОБА_8 до багатопрофільної лікарні при ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань №4», останнього спеціальним вагоном № 76013 потягу № 69, сполученням Маріуполь-Львів, здійснено конвоювання з м. Запоріжжя до м. Дніпро під вартою військовослужбовців військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України - військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України (ст.1 Закону України «Про Національну гвардію України»).

Так, 25.10.2019 року приблизно о 21.40 годині між ст. Синельникове -2 - ст. Іларіонове Придніпровської залізниці на території Синельниківського району Дніпропетровської області, засуджений ОСОБА_8 , перебуваючи в спеціальному вагоні №76013 потягу № 69, сполученням Маріуполь-Львів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вбивство працівника правоохоронного органу, в зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, під час руху вищезазначеного потягу попросив конвой відвести його в туалет. Після чого, конвой в складі військовослужбовця Національної гвардії України стрільця 2 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ОСОБА_11 , військовослужбовця Національної гвардії України стрільця-радіотелефоніста 3 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ОСОБА_12 та військовослужбовця Національної гвардії України стрільця 2 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ОСОБА_13 відвели засудженого до розташованого у вагоні туалету, де біля дверей знаходився постовий, солдат строкової служби Національної гвардії України радіотелефоніст 2 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час знаходження в туалеті засуджений ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що конвоювання здійснюються працівниками правоохоронного органу, реалізуючи свій злочинний умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, дістав схований у нього в одязі пістолет «Carrera RS34» заряджений патронами калібру 9 мм та бажаючи настання смерті ОСОБА_14 , відчинивши двері туалету здійснив один постріл в бік потерпілого, влучивши в грудну клітину з ліва, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_14 сліпе вогнепальне проникаюче поранення грудей. Смерть потерпілого ОСОБА_14 , відповідно до судової експертизи № 2074/1062-е від 22.11.2019 настала від сліпого кульового поранення грудей з ушкодженням м`яких тканин, легень та аорти, що призвело до виникнення внутрішньої кровотечі та розвитку гострого малокрів`я. Вогнепальне кульове поранення грудей знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя на час виникнення.

Після скоєння вбивства засудженого ОСОБА_8 було затримано на місці скоєння злочину.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи - засудженим до довічного позбавлення волі за вчинення особливо тяжких злочинів в тому числі за вчинення умисного вбивства, відбував покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія №55», де у нього виник злочинний умисел на втечу з-під варти, для чого останній з невстановленого слідством місця отримав у користування пістолет «Carrera RS34», 13 патронів калібру 9 мм до нього, паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_10 з фотокарткою ОСОБА_8 та ключів провідника.

25.10.2019 року здійснювалося конвоювання засудженого ОСОБА_8 до багатопрофільної лікарні при ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань №4», яке здійснювалося у спеціальному вагоні № 76013 потягом № 69, сполученням Маріуполь-Львів під вартою військовослужбовців військової частини № НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на втечу з-під варти поєднану з використанням зброї, з застосуванням насильства, ОСОБА_8 25.10.2019 року приблизно о 22.00 годині, під час руху вказаного поїзду між ст. Синельникове-2 - ст. Іларіонове Дніпропетровської залізниці на території Синельниківського району Дніпропетровської області, маючи при собі пістолет «Carrera RS34» заряджений патронами калібру 9 мм, попросив конвой відвести його в туалет, після чого конвой в складі помічника начальника караулу по конвоюванню засуджений ОСОБА_11 , помічника начальника варти в конвоюванні засуджених осіб ОСОБА_12 та постового ОСОБА_13 відвели засудженого до розташованого у вагоні туалету, де біля дверей знаходився постовий, солдат строкової служби Національної гвардії України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час знаходження в туалеті, у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на вбивство працівника правоохоронного органу, вартового ОСОБА_14 з метою здійснення втечі з-під варти. Реалізуючи свій злочинний умисел на вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, військовослужбовця, тобто особи у зв`язку з виконанням ним службового обов`язку, ОСОБА_8 дістав схований пістолет «Carrera RS34» заряджений патронами калібру 9 мм та, бажаючи настання смерті ОСОБА_14 , відчинивши двері туалету здійснив постріл в бік потерпілого влучивши в грудну клітину з ліва, спричинивши ОСОБА_14 вогнепальне поранення, від якого потерпілий помер на місці вчинення відносно нього злочину, а ОСОБА_8 було затримано на місці скоєння злочину вартовими караулу, в зв`язку з чим ОСОБА_8 не довів до кінця свій умисел спрямований на втечу з-під варти, поєднаний з використанням зброї із застосуванням насильства, з причин, що не залежали від його волі».

Задля належної перевірки встановлених під час судового розгляду розбіжностей у показах свідка ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_8 та висновків судової експертизи № 2074/1062-Е від 22.11.2019 року щодо направленості здійсненого пострілу ОСОБА_8 у бік ОСОБА_14 , обставин та моменту його вчинення, розташування раневого каналу та його локалізації судом було призначено проведення слідчого експерименту та ініційовано проведення додаткової експертизи.

Слідчий експеримент було проведено 30.09.2021 року із застосуванням відеозапису, за участі обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_26 , спеціаліста ОСОБА_27 , в ході якого обвинувачений ОСОБА_8 показав та розказав, про обставини, які мали місце 25.10.2019 року в вагоні для конвоювання затриманих, який було прикріплено до потягу № 69, сполученням «Маріуполь-Львів», при яких солдат Національної гвардії України ОСОБА_14 отримав кульове поранення, яке призвело до настання його смерті.

Згідно з висновком експерта № 2074/605-Е від 07.12.2021 року при експертизі трупа ОСОБА_14 виявлене сліпе кульове поранення грудей. Вхідна рана розташована біля переднього кінця лівої пахової зморшки. Раньовий канал спрямований у напрямку зліва-направо, трохи зверху-вниз грудних м`язах праворуч. У кінці раньового каналу виявлена округла куля 0.6 см. По ходу раньового каналу є крововиливи у м`які тканини грудей, наскрізні ушкодження легень та аорти, ребра. Вони спричинені при пострілі з вогнепальної зброї кулею діаметром приблизно 0.6 см, зробленої з свинцю (про що свідчать результати рентген-флуоресцентного дослідження); в області рани виявлено також миш`як, олово, цинк, залізо, кремній.

Суд встановив, що дані, на які вказує ОСОБА_8 , щодо характеру, локалізації та механізму виникнення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_14 , відповідають судово-медичним даним, оскільки напрямок ствола пістолету під час пострілу, вказаний ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту від 30 вересня 2021 року, відповідає напрямку раньового каналу, виявленого на тілі потерпілого ОСОБА_14 .

Ушкодження на тілі ОСОБА_14 могли виникнути при пострілі із вогнепальної зброї на що свідок ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту від 24 грудня 2019 року, однак точна локалізація не була ним вказана, а вказаний напрямок пострілу не відповідає напрямку раньового каналу, виявленого на тілі потерпілого ОСОБА_14 .

Таким чином, на підставі отриманих у належний процесуальний спосіб доказів суд обґрунтовано, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_28 , діючи у межах своєї компетенції, змінив формулювання обвинувачення у частині механізму спричинення поранень ОСОБА_14 та суб`єктивної сторони вчинених кримінальних правопорушень і колегія суддів погоджується із викладеними висновками суду у цій частині.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправдивість пояснень ОСОБА_8 щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення на підґрунті його зацікавленості та бажання уникнути кримінальної відповідальності є неспроможними, як і твердження щодо обов`язку суду надати їм критичну оцінку та надати перевагу поясненням свідка ОСОБА_11 .

Підстав для ухвалення нового вироку за викладеними у цій частині апеляційної скарги прокурора доводами колегія суддів не убачає.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із наведеними у апеляційній скарзі прокурора обставинами щодо допущеної судом помилки під час призначення покарання ОСОБА_8 за ч.3 ст.15-ч.2 ст.393 КК України.

Так, відповідно до ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати 2/3 максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України.

Максимальний строк санкції ч.2 ст.393 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років. Отже, призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років перевищує передбачену законодавцем межу покарання у даному випадку, отже вирок у цій частині підлягає зміні, на підставі п.2 ч.1 ст.407, п.1 ч.1 ст.408 КПК України.

У іншій частині доводи апеляційної скарги прокурора задоволенню не підлягають як неумотивовані.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407,408,418,419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 за ст. 348, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393 КК України змінити у частині призначеного покарання .

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років,

за ч.3 ст.15-ч.2 ст.393 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років,

за ст.348 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років.

На підставі ч.4 ст.71 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, максимальним покаранням у вигляді довічного позбавлення волі, призначеного за попередні вироком Апеляційного суду Запорізької області від 22.06.2006 року, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною, але, може бути оскаржена учасниками кримінального провадження безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для ОСОБА_8 , який утримується під вартою, - той же строк та спосіб, починаючи з дня вручення йому копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4