ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2844/23 Справа № 202/8429/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000181 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, так як повний текст ухвали було отримано лише 13.10.2023 року , також просить скасувати ухвалу слідчого судді , постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 23.00 години до 6:00 години строком 60 діб.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджуються жодними доказами, при цьому прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Наявність на розгляді у суду обвинувального акту не є підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому ОСОБА_8 сумлінно з`являється до суду та виконує свої обов`язки.

Також зазначає, що підозра за ч. 3 ст. 204 КК України не є обґрунтованою , так як органом досудового розслідування не встановлено незаконне виготовлення ОСОБА_8 підакцизних товарів з недоброякісної сировини ( матеріалів), що становлять загрозу для життя людей, а також незаконний збут таких товарів, що призвело до отруєння чи інших тяжких наслідків.

Визначений розмір застави є непомірний для підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 січня 2024 року року включно, з визначенням розміру застави.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України, а саме в незаконному зберіганні з метою збуту, а також збуті незаконно виготовлених тютюнових виробів, вчинене організованою групою, незаконному виготовленні, зберіганні, збуті та транспортуванні з метою збуту алкогольних напоїв, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, вчинене організованою групою, наявні ризики, передбачені п.1,2, 3,5, ч. 1 ст. 177 КПК України, врахував особу підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Частиною 1 статті 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Відповідно до матеріалів справи, резолютивна частина ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська постановлена 08 грудня 2023 року, тобто останній день для подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді припадає на 13 грудня 2023 року, разом з цим, повний текст ухвали було складено та оголошено о 17:30 год. 11 грудня 2023 року, апеляційну скаргу захисник подав 15 грудня 2023 року, тобто протягом 5 днів, що є підставою для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Відповідно до наданих матеріалів, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, відповідно до яких ОСОБА_8 вів розмови щодо забезпечення належного функціювання електроніки, введення господарськиї робіт , а також документообігу продукції на складі та в торгових точках ( т.1 а.п. 170-196), протоколом проведення негласної слідчої розшукової дії у виді зняття інформації з електронних інформаційних систем месенджеру Telegram щодо ОСОБА_9 , відповідно до якого встановлено факти протиправної діяльності організованої групи протягом 2023 року, механізм організації виготовлення, транспортування та збуту підакцизних товарів ( т. 3 а.п. 119-133), протоколами допитів свідка ОСОБА_10 від 29.12.2022 року; протоколами оглядів від 29.01.2023року, 30.01.2023 року; висновком експерта № 207-23 від 10.03.2023 року, відповідно до якого сигарети та маркування пачок сигарет не відповідають вимогам ДСТУ 3935-2004; висновком експерта № 206-23 від 10.03.2023 року, відповідно до якого зразки рідини є спиртовмісними сумішами ( розчинами) міцністю 34,0-35,0 % об., які за вмістом етилового спирту відносяться до міцних напоїв, та не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003, ДСТУ 4257:2003 ; висновком експерта №1090/к від 20.06.2023 року, відповідно до якого вживання наданих зразків рідин є небезпечним для життя та здоров`я людини; протоколами за результатами проведення негласних слідчих ( розшукових дій) у виді візуального спостереження за місцем, річчю ( автомобіля фігурантів та підконтрольних організованій групі складам та місцям незаконного продажу), відповідно до яких автомобіль Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на дружину ОСОБА_8 - ОСОБА_11 , заїжджав на територію цехів ( складів) за адресами: АДРЕСА_2 ( т. 1 а.п. 60-63, 64-68).

Твердження в апеляційній скарзі про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять наявність обґрунтованої підозри за ч. 3 ст. 204 КК України, колегією суддів не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих правопорушень ОСОБА_8 є доведеною.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею правильно встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України, санкція за ч. 3 ст. 204 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна, з вилученням та знищенням незаконно виробленої або придбаної продукції, обладнання для її виготовлення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 року тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Також підозрюваний може впливати на свідків та інших підозрюваних для зміни їх показів в суді, при цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підтверджуються тим, що на теперішній час органом досудового розслідування не в повному обсязі встановленні документи щодо закупівлі сировини та тари, устаткування та інших речей для виготовлення алкогольної продукції та закупівлі тютюнових безакцизних виробів, а також місця їх зберігання.

Разом з цим, посилання захисника на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки слідчим суддею вказаний ризик не був встановлений під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності вказаних ризиків є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також роль підозрюваного, який за версією досудового розслідування, є організатором та лідером організованої групи.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що: - особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на тяжкість кримінального правопорушення , зокрема, за частиною 3 статті 204 КК України, у вчиненні якого підозрюється особа, та встановлені ризики; - заяв про взяття на поруки підозрюваного не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміновані кримінальні правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 не є дійовим запобіжним заходом щодо підозрюваного.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_8 , його майновий стан, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації з Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», підозрюваний має нерухоме та рухоме майно, роль підозрюваного, який за версією досудового розслідування, є організатором та лідером організованої групи, а також те, що у цьому кримінальному провадженні була виявлена велика кількість незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів без акцизних марок, та наявний суспільний інтерес, оскільки інкриміновані кримінальні правопорушення посягають на життя і здоров`я людей, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано визначив заставу в розмірі 9930800 гривень, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Тому доводи захисника про те, що визначений розмір застави є непомірний для підозрюваного, є необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4