ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/12988/23

Номер провадження 1-кп/495/773/2023

05 грудня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000496 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець с. Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, раніше судимого, але в силу ст. 89 КК України, що судимості не має, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 12.11.2023, приблизно о 23 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , проходив по дорозі повз приватні домоволодіння, що розташовані по АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , підійшов до воріт приватного домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де впевнившись у відсутності господаря та сторонніх осіб, усвідомлюючи, що порушує недоторканість іншого володіння громадян, всупереч волі законного володільця, діючи таємно, відчинив хвіртку воріт, тим самим незаконно проник у подвір`я приватного домоволодіння, після чого перебував у ньому без дозволу власника близько 5 хвилин.

У подальшому, у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував на території домоволодіння АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , підійшов до паркану, який розташований на присадибній ділянці приватного домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де впевнившись, у відсутності господаря та сторонніх осіб, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла громадян, всупереч волі законного володільця, діючи таємно, переліз через паркан на територію приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно проник у подвір`я приватного домоволодіння, після чого перебував у ньому без дозволу власника близько 10 хвилин.

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, вже перебуваючи на присадибній ділянці домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , прослідував на подвір`я даного домоволодіння, та побачив автомобіль ВАЗ 2106 з державними номерами НОМЕР_1 , впевнившись у відсутності господаря та сторонніх осіб, усвідомлюючи, що порушує недоторканість іншого володіння особи, всупереч волі законного володільця, діючи таємно, наблизився до авто, відкрив водійські двері та проник до автомобіля, після чого перебував у ньому без дозволу власника близько 2 хвилин.

Стаття 381 КПК України передбачає, що після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд.

Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Стаття 382 КПК України передбачає, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

З урахуванням викладеного, та того, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта в спрощеному порядку, суд вважає необхідним провести судовий розгляд обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 162 ч. 1 КК України за відсутності учасників судового провадження.

Судом досліджені додані до обвинувального акта докази, встановлені органом досудового розслідування, а саме:

- витяги з ЄРДР № 0000496 від 13.11.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України;

- рапортом від 13.11.2023 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.11.2023 року;

- протоколами огляду місця події та фото таблицею до нього від 13.11.2023 року;

- протокол допиту потерпілого від 14.11.2023 року;

- протокол допиту потерпілого від 15.11.2023 року;

- протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 22.11.2023 року;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 22.11.2023 року;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 23.11.2023 року;

-повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 29.11.2023 року у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 29.11.2023 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.162 ч.1 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику по місцю мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України значиться таким, що судимості не має, вчинив кримінальний проступок, його каяття в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України значиться таким, що судимості не має,його ставлення до вчиненого, а саме те, що він щиро розкаявся у скоєному та не оспорює обставини, встановлені органом дізнання, те,що він має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району, Одеської області, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України та на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1