Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/289/2023 Справа № 641/7480/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вироку суду, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від відбування покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.10.2021, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 07.10.2021 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 09.11.2021.

22.11.2021 Слобідським відділом РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області отримано та прийнято до виконання копію вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.10.2021 стосовно ОСОБА_4 13.02.2023 встановлено місце мешкання ОСОБА_4 , який повідомив, що не може відбувати покарання за станом здоров`я, про що неодноразово звертався до лікаря. Станом на 24.10.2023 ОСОБА_4 має направлення лікаря на госпіталізацію у зв`язку зі скаргами на стан здоров`я нижніх кінцівок.

31.10.2023 за вх. № 3798 отримано повідомлення КНП «Міська клінічна лікарня № 27» ХМР, згідно якого ОСОБА_4 звернувся 11.09.2023 до чергового лікаря-терапевта зі скаргами на біль у правій нижній кінцівці та порушення ходьби. Видане електронне направлення на ургентну госпіталізацію в травматологічне відділення. Від виклику бригади швидкої медичної допомоги ОСОБА_4 відмовився. Згідно довідки УІАП ГУНП в Харківській області, вх. № 3949 від 13.11.2023 ОСОБА_4 після винесення вироку суду від 07.10.2021 до кримінальної відповідальності не притягався.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив.

Представник Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд подання за відсутності представника, подання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти подання підтримав та просив його задовольнити.

Суд, розглянувши подання, перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_4 , зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Таким чином, положення ст. 80 КК України застосовуються у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кc15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

3 огляду на викладене, зазначена норма кримінального закону передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Верховний Суд (зокрема, постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду від 20.10.2021 у справі № 487/3326/15-к) неодноразово зазначав, що правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов?язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов?язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв?язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. Проте ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми, а саме лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Як вбачається із матеріалів особової справи, для звільнення від відбування покарання громадянина ОСОБА_4 у зв`язку із закінчення строків виконання обвинувального вироку на підставі ч. 1 ст. 80 КК України правові перешкоди відсутні.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 80 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.10.2021 року у виді 120 годин громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя- ОСОБА_1