Провадження № 1-кс/947/1353/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні№ 0000284 від 25.07.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000284 від 25.07.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена злочинна група із осіб, діючи на території м. Одеса, здійснює пошук даних військовослужбовців ЗСУ, які перебувають в зоні бойових дій та які потребують транспортні засоби для виконання бойових завдань пов`язаних із здійсненням відсічі збройної агресії представників ЗС рф.

Після отримання контактних даних військовослужбовців ЗСУ, використовуючи мобільний зв`язок здійснюють дзвінки останнім. Під час спілкування, представляючись особою, яка перебуває на території іншої держави та яка прагне надати благодійну допомогу ЗСУ, у вигляді надання транспортного засобу чим вводять останніх в оману. В подальшому, введених в оману потерпілих, наполегливо просять надати грошові кошти на паливо для автомобіля та надають підконтрольні учасникам злочинної групи банківські платіжні картки. У зв`язку із чим, введені в оману потерпілі здійснюють перекази грошових коштів із власних банківських рахунків на банківські рахунки, які підконтрольні учасникам злочинної групи на різні суми. Після чого, невстановлена злочинна група осіб транспортний засіб не доставляють, грошові кошти не повертають, на зв`язок не виходять.

Так, під час подальшого досудового розслідування було встановлено, що з банківських карток, на які потерпілі здійснювали переказ грошових коштів здійснював зняття грошових коштів у томі числі ОСОБА_5 .

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що в ході виконання оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

23.12.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеса проведено обшук в кімнаті АДРЕСА_2 , в ході якоговиявлено та вилучено:

-Мобільний телефон марки «OPPO» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 ;

-Аркуші паперу зовні схожі на грошові кошти 1 купюра номіналом 500 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень, 2 купюри номіналом 100 гривень, 2 купюри номіналом по 50 гривень;

-Банківська картка «ОщадБанк» № НОМЕР_4 ;

-Банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ;

-Банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_6 ;

-Банківська картка «HASPA» № НОМЕР_7 ;

-Банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ;

-Аркуш паперу з чорновими записами а саме: « НОМЕР_9 ШЕША АРТЕМ»

-Фрагмент паперу з чорновими записами банківських карток № НОМЕР_10 , НОМЕР_6 , НОМЕР_5 ;

-Анкета заява про відкриття рахунку в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_5 ;

-Скретч картка «Водафон» № НОМЕР_11 ;

-Скретч картка «Водафон» № НОМЕР_12 ;

-Скретч картка «Лайфселл» № НОМЕР_13 ;

-Скретч картка та упакування до стартового пакета «Водафон» № НОМЕР_14 ;

-2 Скретч картки «Водафон», без зазначення номеру телефону;

-Пакунок від стартового пакету «Водафон» № НОМЕР_3 ;

-Аркуша паперу з чорновими записами з зазначенням абонентських номерів та анкетних даних.

Вищевказані речі було визнано речовими доказами та слідчим винесено відповідну постанову від 23.12.2023.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження виявленого та в послідуючому вилученого майна, сторона обвинувачення просить заявлене клопотання про арешт майна задовольнити.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява, в якій останній просив розгляд клопотання провести за його відсутності та без участі процессуального керівника, задовольнивши подане клопотання у повному обсязі.

Від представника власника майна надійшла заява про розгляд поданого клопотання в його відсутність.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних зроблених висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних зроблених висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, потерпілими особами в рамках якого виступають військовослужбовці Збройних сил України.

В рамках означенного кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Згідно фактичних обставин такого кримінального провадження, наразі у сторонни обвинувачення наявні підстави вважати, що грошові кошти, які були вилучені в ході проведення обшуку могли бути отримані в результаті ймовірного вчинення кримінально протиправних дій, що на переконання слідчого судді, з урахуванням, знову ж таки, фактичних обставин такого кримінального провадження може свідчити про відповідність таких грошових коштів критеріям речових доказів (гроші, набуті кримінально протиправним шляхом). Водночас вилучені банківські картки можуть такоє містити інофрмацію щодо руху вказаних грошових коштів, які також могли бути отримані внаслідок вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому дій.

Що стосується вилученого мобільного телефону та скретч-карток мобільних операторів, то вочевидь наразі існує необхідність в їх додатково дослідженні, оскільки зафіксована у них інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження такого технічного пристрою, що додатково обумовлює наразі необхідність в арешті майна.

Відносно решти вилучених чорнових записів, слідчий суддя вважає, що наразі у сторони обвинувачення наявні достатні підстави припускати про їх доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки такі речі також можуть містити інформацію, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, додаткове дослідження яких обумовлює необхідність у проведенні інших процесуальних дій (для прикладу тимчасових доступів до речей та документів).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів(абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

((3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження, користування та відчуження такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, а також у випадку забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Водночас, слідчий суддя враховує поважність причин фактичного пропущення строку звернення із таким клопотанням, з огляду на ймовірні збої поштового зв`язкуй зауважує, що пропуск віповідного строку не може бути достатньою підставою для нерозгляду такого клопотання в тому числі з огляду на правовий висновок, зроблений у постанові Верховного суду від 08.04.2020 року (справа № 263/15845/2019).

На підставівикладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчийсуддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальномупровадженні № 0000284 від 25.07.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 23.12.2023 в ході проведення обшуку в кімнаті №4 готелю «Колесо» в будинку №16 по вул. Канатній в м. Одеса, а саме:

-Мобільний телефон марки «OPPO» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 ;

-Аркуші паперу зовні схожі на грошові кошти 1 купюра номіналом 500 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень, 2 купюри номіналом 100 гривень, 2 купюри номіналом по 50 гривень;

-Банківська картка «ОщадБанк» № НОМЕР_4 ;

-Банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ;

-Банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_6 ;

-Банківська картка «HASPA» № НОМЕР_7 ;

-Банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ;

-Аркуш паперу з чорновими записами а саме: « НОМЕР_9 ШЕША АРТЕМ»

-Фрагмент паперу з чорновими записами банківських карток № НОМЕР_10 , НОМЕР_6 , НОМЕР_5 ;

-Анкета заява про відкриття рахунку в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_5 ;

-Скретч картка «Водафон» № НОМЕР_11 ;

-Скретч картка «Водафон» № НОМЕР_12 ;

-Скретч картка «Лайфселл» № НОМЕР_13 ;

-Скретч картка та упакування до стартового пакета «Водафон» № НОМЕР_14 ;

-2 Скретч картки «Водафон», без зазначення номеру телефону;

-Пакунок від стартового пакету «Водафон» № НОМЕР_3 ;

-Аркуша паперу з чорновими записами з зазначенням абонентських номерів та анкетних даних, із забороною розпорядження та користування майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1