справа №642/5281/23
провадження № 1-кс/642/2804/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження №0000106 від 21.12.2022, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою, в якій просить суд скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження №0000106 від 21.12.2022.

В обґрунтування своєї скарги зазначила, що слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 21.12.2022 за ч.2 ст.382 КК України. За результатами досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, як зазначено скаржником, 11.07.2023 слідчим прийнято рішення про закриття. При цьому, копію оскаржуваної постанови йому так і не було направлено, а про закриття кримінального провадження стало відомо з листа начальника Управління Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 01.08.2023, який ним отримано лише 18.08.2023. Заявник вважає закриття кримінального провадження слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 передчасним, оскільки слідчим не вчинено жодної процесуальної/слідчої дії в кримінальному провадження, в тому числі, не викликано його на допит, не допитано свідків, про яких він зазначав у своїй заяві. Враховуючи викладене просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та відновити досудове розслідування кримінального провадження №0000106 від 21.12.2022.

Заявник у судовому засіданні підтримав скаргу у повному обсязі, просив її задовольнити. Вказав, що слідчою неналежним чином проведено досудове розслідування, а тому безпідставно закрито кримінальне провадження.

Слідча ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду повідомлялася належним чином, надала до суду матеріали кримінального провадження. У зв`язку із службовою зайнятістю просила розглядати скаргу без її участі.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження та скарги, вважає що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено на досудовому провадженні.

Так, відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно п. 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч. 2 ст. 17 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана довести винуватість особи поза розумним сумнівом.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування в кримінальних справах є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю.

Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (Рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Виконання цих вимог є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувало кримінальне провадження №0000106 від 21.12.2022 за ч.2 ст. 382 КК України. За результатами досудового розслідування слідчою другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження. Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження вказана постанова не містить дати винесення та підпису слідчої.

Так, вказане кримінальне провадження, відповідно до постанови, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування було направлено запит до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області щодо надання матеріалів про виконання ухвали суду, забезпечення явки уповноважених осіб відділу поліції на виконання ухвали суду та щодо проведення службового розслідування за фактом невиконання рішення суду, отримано відповіді та допитано ОСОБА_7 в якості свідка, який на думку заявника вчинив кримінальне правопорушення, та ОСОБА_8 . Однак, слідчим не допитано заявника, не проведено інших дій для підтвердження або спростування обставин, зазначених ОСОБА_3 в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до норм КПК України кожна слідча дія повинна бути оформлена відповідним процесуальним документом. Оцінюючи на предмет законності вказану постанову слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були.

При закритті кримінального провадження за відсутністю події злочину, в постанові слідчого повинна бути встановлена відсутність події кримінального правопорушення (така обставина повинна застосовуватись у випадках, якщо: встановлено, що не було самого факту, для розслідування якого почате провадження; встановлено, що сама подія мала місце, однак її не можна визнати кримінальним правопорушенням, бо вона була результатом дії стихійного лиха, фізіологічних процесів, тощо; встановлено, що подія мала місце, проте не була кримінальним правопорушенням.)

Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також відсутність належної обґрунтованості прийнятої постанови.

Враховуючи вищенаведені обставини слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження №0000106 від 21.12.2022 є передчасною, тому підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 303, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження №0000106 від 21.12.2022 - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження №0000106 від 21.12.2022- скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000106 від 21.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1