УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 Справа №607/14330/23
провадження № 1-кп/607/1962/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінального провадження за №0000898 від 22.07.2023, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що,під час перебування по АДРЕСА_2 , 22.07.2023 приблизно о 19:30 у нього виник протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документа - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.02.2022, заповненого на його ім`я.

Реалізуючи свій умисел, 22.07.2023 приблизно о 19:30, перебуваючи у м. Тернополі, гр. ОСОБА_3 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Рено» моделі «Меган», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Київська, 7Д, у м. Тернополі та потрапив у ДТП, на місце події прибули працівники Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (надалі УПП в Тернопільській області).

Під час перевірки документів працівниками поліції УПП в Тернопільській області ОСОБА_3 усвідомлював, що посвідчення водія є завідомо підробленим, оскільки він його отримав від невстановленої особи без проходження теоретичного та практичного іспитів для отримання права керування транспортними засобами, порядок і обов`язковість проходження яких передбачені Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» № 340 від 08.05.1993 та наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження деяких нормативно-правових актів, що регламентують порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів у закладах, що проводять таку діяльність, їх державну акредитацію та атестацію спеціалістів, а також допуску громадян до керування транспортними засобами, видачі (обміну) посвідчень водія» від 07.12.2009 № 515 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2010 за № 72/17367.

Так, ОСОБА_3 22.07.2023 приблизно о 19:30, перебуваючи по вул. Київська, 7Д, у м. Тернополі, діючи умисно, пред`явив поліцейському УПП в Тернопільській області ОСОБА_6 завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.02.2022, заповненого на його ім`я, в ході перевірки якого виявлено ознаки підробки, а саме: при перевірці із базами ІПНП виявлено невідповідність серії та номеру вказаного посвідчення.

Окрім того, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру МВС стало відомо, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 видавалося територіальним сервісним центром №6141 (на правах відділу с. Підгородне) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , водночас у ЄДР МВС не міститься жодних даних щодо отримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія. За результатами судової технічної експертизи документів встановлено, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.02.2022, заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виготовлений не на підприємстві, яке повинно здійснювати його випуск.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

На початку судового засідання захисник подав письмове клопотання, яке підтримав та просив задовольнити, про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо нього за вказаною статтею закрити.

Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому проступку, активно сприяв розкриттю кримінального провадження (обвинувачений органу досудового розслідування повідомив всі відомі йому обставини вчинення проступку, назвав місце передачі коштів, їх сума та ім`я особи, якій ці кошти передавались; надавав послідовні визнавальні показання; співпрацював з органом досудового розслідування з початку кримінального провадження) та вважається таким, що кримінальне правопорушення вчинив вперше.

Обвинувачений підтвердив суду, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності та наслідки такого судового рішення. Клопотання захисника підтримав. Просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності, оскільки дуже шкодує та розкаюється у вчиненому. Зрозумів, що вчинив неправильно та такого більше вчиняти не буде.

Прокурор зазначив, що є підстави для застосування щодо обвинуваченого положень ст. 45 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Тому, суд, невідкладно вирішуючи клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, дійшов до такого:

згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду (ст. 45 КК України).

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358КК України, яке згідно ст. 12 КК України є проступком, та яке не є корупційним кримінальним правопорушенням або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Шкода чи збитки даним кримінальним правопорушенням не завдана.

Як вбачається із матеріалів справи та думки прокурора, щодо ОСОБА_3 відсутній обвинувальний вирок суду про вчинення ним раніше будь-якого кримінального правопорушення, тобто він вважається таким, що кримінальне правопорушення вчинив вперше.

Також, обвинувачений, як встановлено з обвинувального акту та пояснень сторін, після вчинення кримінального проступку щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності також за ч. 4 ст. 358 КК України згідно положень ст. 45 КК України, оскільки у судовому засіданні встановлено необхідні для прийняття такого рішення обставини, передбачені вказаною статтею КК України.

Відповідно, кримінальне провадження щодо обвинуваченого за вказаною частиною ст. 358 КК України підлягає закриттю.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, а також з врахуванням висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Арешт майна слід скасувати, як того вимагає ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання щодо речового доказу слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 372, 392, 395 КПК України, статтями 44, 49, 358 КК України, суд

постановив:

звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінального провадження за №0000898 від 22.07.2023 за ч. 4 ст. 358 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2 390 (дві тисячі триста дев`яносто) грн. 00 коп.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської облассті від 27.07.2023 № 607/13916/23, на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.02.2022 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Речовий доказ: на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.02.2022 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000898 від 22.07.2023 (не у судовій справі), - знищити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддяОСОБА_1