ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/336/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2023 року,

ВсТАНОВИла:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2023 року відмовлено у задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу та задоволено клопотання прокурора і продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 00 год. 00 хв. 10 грудня 2023 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні, в тому числі тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вказав про тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, взяв до уваги особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, непрацевлаштований, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тому дійшов висновку, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості протиправних діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, наведені державним обвинувачем ризики є дійсними та триваючими і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2023 року скасувати та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків.

Вважає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також внаслідок істотного порушення вимог КПК України.

Щодо ризику стосовно вчинення іншого кримінального правопорушення апелянт посилається на те, що даний ризик не підтверджується належним чином, оскільки відсутні обґрунтовані підстави про те, що ОСОБА_7 готується до вчинення кримінальних правопорушень.

Зазначає, що даний ризик може бути нівельований обранням до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, під час якого будь-які дії будуть під контролем працівників поліції.

Щодо ризику стосовно переховування від органів досудового розслідування та суду, апелянт наголошує на тому, що вказаний ризик є абстрактним, оскільки ОСОБА_7 не оголошували в розшук, до клопотання прокурора не долучено матеріалів котрі б вказували на те, що обвинувачений має намір переховуватися від суду у разі застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу.

Звертає увагу, що обвинувачений з початку досудового розслідування частково визнав вину.

Посилається на те, що суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_7 є внутрішньо переміщеною особою і проживає в м. Одеса разом із своєю матір`ю, інвалідом другої групи, яка потребує стороннього догляду.

Вважає, що ризики, які мали місце при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшилися та змінилися.

Окрім цього, апелянт просить зменшити розмір застави, як альтернативи тримання під вартою, до мінімального розміру за тяжкий злочин - двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки сума визначеної застави непосильна для обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвала, яку оскаржує сторона захисту, постановлена головуючим суддею 12 жовтня 2023 року у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст. 185 КК України, відповідно до ст.331 КПК України, за клопотанням прокурора про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 ніде не працює, а отже не має постійного джерела доходу, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні, в тому числі тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, врахував тяжкість покарання, яке йому загрожує, у випадку визнання його винуватості, тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме - переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання обвинуваченого під вартою не є можливим, з метою уникнення обвинуваченим суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів.

Щодо посилання апелянта на те, що обвинувачений є внутрішньо переміщеною особою та у його матері наявна група інвалідності, то суд враховує, що суспільна небезпека особи обвинуваченого та обставини, у яких він обвинувачується, не зменшилися.

Окрім того, колегія суддів бере до уваги, що обвинуваченому визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, що в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який достатньою мірою, у разі внесення застави, гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі "Летельє проти Франції" особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

За таких обставин, ухвала суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді