Справа № 699/670/21
Номер провадження 1-кп/699/38/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 рокум.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області кримінальне провадження № 0000444 щодо обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Городище Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування в порядку зміненого 21.10.2021 року (а.с.48-54 т.1) прокурором обвинувачення, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, тобто в тому, що 28 вересня 2015 року, близько о 14 годині 15 хвилин, перебуваючи в господарському приміщенні будинковолодіння за місцем свою проживання по АДРЕСА_2 , надав дане приміщення особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 для вживання особливо небезпечною наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс через спеціальний пристрій.

В судовому засіданні прокурор просив вирішити питання про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку зі спливом строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності. При цьому вважав, що вказані строки не зупинялись в зв`язку з розшуком останнього, так як ОСОБА_5 оголошувався у розшук вже після спливу вказаного строку, якій сплинув 28.09.2020 р.

Обвинувачений ОСОБА_5 подав до суду відповідне клопотання, просив справу закрити, пояснив судові, що наслідки та підстави закриття кримінального провадження в зв`язку зі спливом строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_4 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , підтримав клопотання обвинуваченного про закриття даного кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, який вчинено у вересні 2015року, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України і в порядку ст. 286 КПК України, та п.3 ч.1 ст.49 КК України його слід звільнити від кримінальної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, розглянувши клопотання відповідно до вимог ч.4 ст. 286 КПК України, з`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого,захисника, приходить до наступного висновку.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, тобто надання приміщення для незаконного вживання наркотичною засобу.

Кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, вчинене ним у вересні 2015 року.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду від 08.07.2021 зупинено судове провадження, оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с.20 т.1). Ухвалою суду від 21.10.2021 відновлено провадження (а.с.38 т.1).

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду від 07.11.2022 зупинено судове провадження, оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с.188-189 т.2). Ухвалою суду від 19.10.2023 відновлено провадження (а.с.211 т.2).

Приписами ч.2 ст.49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється

від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України), пов`язує зупинення строків давності не з ухвалами про зупинення слідства, судового розгляду, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства, суду.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Причому підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин коли не встановлено його місцезнаходження.

Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства.

Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України, у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Водночас матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_5 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від суду.

Відтак, суд зазначає, що ОСОБА_5 не ухилявся від слідства або суду, а отже перебіг давності не зупинявся.

ОСОБА_5 починаючи з вересня 2015 ніяких нових кримінальних правопорушень не вчиняв, а тому перебіг строку давності не переривався.

П`ятирічний строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, що передбачений ст.49 КК України, закінчився.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг на протязі зазначеного часу. Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від відповідальності.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав,

передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з роз`ясненнями, даними у постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути застосовано судом на будь-якій стадії кримінального судочинства, у тому числі при попередньому розгляді справи, при наявності передбачених законом підстав.

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його згоду щодо звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цієї підстави, обставини справи, зокрема, що минуло понад 5 років з моменту вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, у вчиненні якого він обвинувачується, суд, приймаючи до уваги думку прокурора про необхідність закриття даного провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Доля речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч.9 ст.100 КПК України. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави. Керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 284, 288, 372 КПК України,Суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000444 щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Городище Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі, в дохід держави процесуальні витрати в сумі 1076,05 грн. за проведення експертизи.

Речові докази:

полімерний пакет № 2/1504 переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Городищенському РВ УМВС України в Черкаській області (квитанція № 26) знищити.

пакети експертної служби № 2484322, 1941514 передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Городищенському РВ УМВС України в Черкаській області (квитанції № 27,37) знищити.

Ухвала може бути оскарженою до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1