Провадження № 1-в/204/75/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №1070 від 31 жовтня 2023 року, зазначено, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами в психічному стані хворого з червня 2020 року намітились позитивна динаміка: емоційно-вольові порушення почали згладжуватись, агресивних, аутоагресивних тенденцій не виявляв, конфліктних ситуацій не створював. З кінця 2022 року пожвавлення маячної симптоматики не відмічалось, не виникало зорових та нюхових розладів сприйняття. Маячні ідеї багатства дезактуалізувались. Фабула маячення (ідеї отруєння, впливу, нігілістичного змісту, збитку) виказувалась пацієнтом без емоційного супроводу, не мала криміногенної спрямованості, та не впливала на поведінку хворого. Не спостерігалось проявів агресії, афективних розладів. Було сформовано формальне розуміння необхідності регулярного прийому медикаментів. Згідно шкали HCR-20 v3, ризик насильства у майбутньому оцінений як середній, ризик серйозної фізичної шкоди як середній, ризик неминучого насильства як середній. Тому, хворий за своїм психічним станом особливої небезпеки для оточуючих не становить, подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги зі посиленим наглядом.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №1070 від 31 жовтня 2023 року.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .. Зазначив, що для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги зі посиленим наглядом.

Пацієнт ОСОБА_7 , який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05.04.2010 року визнаний недієздатним, в судове засідання не доставлений, опікун ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник підтримав заяву представника установи щодо зміни примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 та переведення його до закладу з надання психіатричної допомоги зі посиленим наглядом.

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами в психічному стані хворого з червня 2020 року намітились позитивна динаміка: емоційно-вольові порушення почали згладжуватись, агресивних, аутоагресивних тенденцій не виявляв, конфліктних ситуацій не створював. З кінця 2022 року пожвавлення маячної симптоматики не відмічалось, не виникало зорових та нюхових розладів сприйняття. Маячні ідеї багатства дезактуалізувались. Фабула маячення (ідеї отруєння, впливу, нігілістичного змісту, збитку) виказувалась пацієнтом без емоційного супроводу, не мала криміногенної спрямованості, та не впливала на поведінку хворого. Не спостерігалось проявів агресії, афективних розладів. Було сформовано формальне розуміння необхідності регулярного прийому медикаментів. Згідно шкали HCR-20 v3, ризик насильства у майбутньому оцінений як середній, ризик серйозної фізичної шкоди як середній, ризик неминучого насильства як середній. Тому, хворий за своїм психічним станом особливої небезпеки для оточуючих не становить, подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги зі посиленим наглядом.

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру перевести його до закладу з надання психіатричної допомоги зі посиленим наглядом.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1