№ провадження 1-кс/495/2295/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24.10.2023 слідчий відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням в рамках кримінального провадження №0001143 від 21.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 .

1. - Виклад обставин, зазначених в клопотанні.

17 вересня 2023 року приблизно о 21 годині 40 хвилин (встановити точний час в ході досудового розслідування не представилось за можливе), ОСОБА_4 знаходячись біля магазину за адресою: АДРЕСА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, достовірно знаючи, що поряд відпочивають інші мешканці села, демонструючи свою неповагу до існуючих у суспільстві правил поведінки, умисно, безпричинно, з мотивів явної неповаги до інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, нехтуючи загально прийнятими нормами моралі, правилами поведінки, добропристойності в суспільстві, вчинивши конфлікт з потерпілим ОСОБА_10 , показуючи свою зверхність та явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, повалили на землю та застосували фізичну силу відносно останнього шляхом нанесення не менше 8 ударів руками та ногами в область тулубу та голови. Після цього, продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, безпричинно, діючи умисно, направились до потерпілого ОСОБА_11 , та зваливши його на землю нанесли не менше 7 ударів ногами в область тулубу, голови та обличчя.

В результаті умисних неправомірних дій потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна лобової ділянки, садна правої виличної ділянки, синця верхньої повіки правого ока, двох саден нижньої повіки правого ока, садна верхньої повіки лівого ока, садна верхньої губи зліва, садна нижньої губи зліва, синця передньої поверхні верхньої третини правого плеча. Вказані тілесні ушкодження не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В результаті своїх умисних неправомірних дій потерпілому ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця задньої поверхні лівої ушної раковини, садна передньої поверхні лівої вушної раковини, садна спинки носа зліва, садна лівої носогубної складки, синця великого завитка правої вушної раковини, синця верхньої повіки правого ока, садна нижньої повіки правого ока. Вказані тілесні ушкодження не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок вказаних хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, було порушено здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_12 в магазині, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в подальшому зачинився, а також спокій та відпочинок його відвідувачів.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

19.10.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протокол допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 , протоколами проведення слідчих експериментів за участю: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та іншими матеріалами кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також приймачі до уваги той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам слідчий просив застосувати, відносно підозрюваного ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати місце свого проживання цілодобово.

2. - Позиції сторін.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово строком на 60 діб, з покладенням обов`язків, а саме: з`являтися на виклик до органу досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого або органу, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження; цілодобово перебувати за місцем свого мешкання; повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Підозрюваний ОСОБА_16 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання, зазначили що підозрюваний працює на виробництві, у зв`язку з чим просили застосувати домашній арешт із забороною залишати житло у період часу з 21-00 год. по 05-00 год.

3. - Мотивація суду.

Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.

В рамках кримінального провадження №0001143 від 21.09.2023 19.10.2023 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Від вручення підозри ОСОБА_4 в присутності понятих відмовився, що підтверджується відеозаписом.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.09.2023, протоколом допиту потерпілого султан ОСОБА_17 від 21.09.2023, протоколом проведення слідчих експериментів від 23.09.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 21.09.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 21.09.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 21.09.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 11.10.2023 та іншими зібраними в рамках досудового розслідування доказами.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_22 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст. 296 КК України.

3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п.2 ч.1 ст.194 КПК України), а саме ризик:

- переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки особа підозрюється у скоєнні злочину, за який законом передбачено покарання до 4 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Прокурор в засіданні підтримав викладені у клопотанні ризики.

Оцінюючи питання щодо ризиків, зазначених у клопотанні, слідчий суддя з урахуванням позиції ЄСПЛ зазначає,що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що хоча під час розгляду клопотання прокурором доведені заявлений ризик переховування, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати.

3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У клопотанні слідчим зазначено, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_15 у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших, більш тяжких кримінальних правопорушень. У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтовуючи необхідність обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного прокурором доведена доцільність застосування домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у певний період доби, оскільки органом досудового розслідування не доведено необхідність застосування відносно підозрюваного домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження №0001143 від 21.09.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 у період часу з 22 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.12.2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження або суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків покласти на білгород-Дністровський РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1