ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/9326/23 (1-кс/638/1780/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1206/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2023 року, якою повернуто скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою повернуто представнику ОСОБА_7 - ОСОБА_6 його скаргу на бездіяльність посадових осіб Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись з цією ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначав, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України та підлягає скасуванню. Вважає, що він не зобов`язаний отримувати штамп вхідної кореспонденції на свою скаргу, а тому такі висновку суду, на його думку, є необ`єктивними. Вказує на наявність підтвердження повноважень адвоката Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано встановив, що довіреність, яка була долучена до скарги не є належним документом на підтвердження його повноважень. Зазначав, що слідчий суддя посилався на рішення ЄСПЛ, які не стосуються скарги, що розглядалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст.ст. 135, 136 КПК України.

Поряд з цим, в судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Зокрема, в матеріалах справи міститься телефонограма про сповіщення учасника процесу (арк. 25), з відомостей якого об`єктивно вбачається, що 21.09.2023 року о 12:00год. за номером телефону, який ОСОБА_6 вказав у своїй апеляційній скарзі (НОМЕР_1), останній був повідомлений, що апеляційний розгляд його апеляційної скарги призначено на 09.10.2023 року до 13:45 год.

Крім цього, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив провести судове засідання в режимі відеоконференції за його участю.

09.10.2023 року перед початком апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 , секретар судового засідання здійснювала спроби з`єднатись з ОСОБА_6 для налагодження відеоконференції з останнім. Проте, останній не виходив на зв`язок та не підключався до судового засідання в режимі відеоконференції. Також ОСОБА_6 не відповідав на телефонні дзвінки, які здійснював секретар судового засідання для встановлення причин відсутності в судовому засіданні останнього у режимі відеоконференції.

Слід також зазначити, що до канцелярії Харківського апеляційного суду від ОСОБА_6 не надходило будь-яких заяв чи клопотань, в тому числі про відкладення розгляду його апеляційної скарги.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 07 серпня 2023 року на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначав, що 27.07.2023 року до ВП Шевченківського району м. Харкова електронною поштою скаржником було відправлено заяву про вчинення злочину. На телефонні дзвінки до ВП щодо внесення відомостей до ЄРДР надходили відомості, які викликають сумніви у внесенні відповідної заяви. Жодних дій, спрямованих на внесення наданих Солдатовим відомостей про вчинення злочину до ЄРДР та здійснення досудового розслідування даним органом не вчинялося.

Повертаючи ОСОБА_6 його скаргу, слідчий суддя зазначав, що зі змісту поданої скарги неможливо становити коли скаржник - ОСОБА_7 звертався із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Також слідчий суддя зазначав, що доказів про дійсне звернення з вказаною заявою, дату її подання, особа, яка звернулася зі скаргою, до скарги не долучила. Також слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що ОСОБА_6 не надав повноважень захисника на участь у кримінальному провадженні, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що скарга подана особою, яка не мала на це права.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Це положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до положень ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора : бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

В матеріалах цього провадження міститься довіреність на справи кримінального судочинства від 07.08.2023 року (арк.4), з відомостей якої вбачається, що ОСОБА_7 уповноважує ОСОБА_6 представляти його інтереси в судах України у справах кримінального судочинства.

Проте, ця довіреність не містить будь-яких підписів та реквізитів сторін, що не дає змоги встановити чи дійсно ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_6 на певні дії, на що слушно послався слідчий суддя суду першої інстанції, а тому такі твердження апелянта є необґрунтованими.

Крім того, до своєї скарги ОСОБА_6 додав фотокопію заяви-повідомлення ОСОБА_7 про вчинення злочину (арк. 5-6).

Однак, як слушно зазначив слідчий суддя суду першої інстанції, на цій заяві відсутні будь-які відомості, які свідчать про те, що вона була отримана ВП Шевченківського району м. Харкова.

Разом з цим, в матеріалах справи міститься скріншот сторінки електронної пошти ОСОБА_7 , на якому відображено повідомлення з додатком, яке адресовано ,gov.ua, проте будь-які відомості про доставлення цього повідомлення саме за цією адресою - відсутні. З цього скріншоту також неможливо встановити, що саме міститься у додатку та відсутні відомості щодо отримання цього повідомлення Шевченківським ВП м. Харкова.

Отже, суд колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновку слідчого судді суду першої інстанції про відсутність будь-яких доказів звернення ОСОБА_7 з вказаною заявою до відділу поліції, а тому такі твердження апелянта є необґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скарга не містить будь-яких фактичних відомостей на підтвердження того, що заявник дійсно звертався до ВП Шевченківського району м. Харкова із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також щодо дати звернення із такою заявою, це в свою чергу позбавило слідчого суддю можливості перевірити, чи дійсно скаржник має процесуальний статус заявника у розумінні вимог ст. 303 КПК України та чи були дотримані скаржником строки звернення до суду з такою заявою, що є обов`язковою вимогою КПК України.

Крім того, належить взяти до уваги те, що слідчий суддя суду першої інстанції не розглядав його скаргу по суті, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості розглянути цю скаргу та прийняти будь-яке рішення стосовно вимог, які в ній наведені.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали слідчого судді суду першої інстанції, в якій наведені аргументовані підстави для повернення скарги ОСОБА_6 і які в повній мірі відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про повернення скарги ОСОБА_6 законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити, поновивши йому пропущений процесуальний строк на оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2023 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді