Провадження по справі № 1-кп/522/1013/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальні акти у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000419 від 21.05.2023 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харківа, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2023 приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 прибули до ТЦ «Гагарін Плаза», що розташований за адресою: вул. Генуезька, буд. 5/2 в м. Одесі, щодо співбесіди та працевлаштування, де в подальшому між собою розмовляли.

В цей час до ТЦ «Гагарін Плаза», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, буд. 5/2, підійшли обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , які в подальшому почали між собою розмовляти, щодо проведення співбесіди.

Під час розмови, між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого вони почали ображати один одного нецензурними словами, який в подальшому переріс в штовханину та бійку, в ході якої ОСОБА_3 почав штовхати та носити удари ногами в область животу та тулубу ОСОБА_7 .

В ході бійки у ОСОБА_3 , який будучи обуреним поведінкою ОСОБА_7 бажаючи йому помститися за нецензурні висловлювання відносно останнього, раптово виник злочинний намір, направлений на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ..

Приступивши до безпосередньої реалізації свого злочинного наміру, направленого на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_3 20.05.2023, приблизно о 12:00 год., знаходячись біля ТЦ «Гагарін Плаза», який розташований за адресою: вул. Генуезька, буд. 5/2 в м. Одесі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, наблизився до потерпілого та наніс декілька ударів руками в голову ОСОБА_7 , після чого наніс ногою удар в область голови та декілька ударів ногою в область живота та тулубу ОСОБА_7 , тим самим своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота у вигляді розриву селезінки, яку було видалено в подальшому шляхом хірургічного втручання. Вказана травма живота, за ознаками небезпеки для життя, згідно п.2.1.3 «о» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Після вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_3 , злякавшись що він може бути затриманий за вчинений ним тяжкий злочин, та намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, з місця вчинення кримінального правопорушення втік в невідомому напрямку, а потерпілий ОСОБА_7 з вказаними тілесними ушкодженнями був доставлений до КНП «Міська клінічна лікарня №1», де йому була надана невідкладна медична допомога.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Просив суворо його не карати, повідомив про виплату усіх витрат, пов`язаних з наслідками його дій стосовно потерпілого ОСОБА_10 вчиненому розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 20.05.2023, в обідній час, він перебував біля комплексу «Гагарін Плаза», де між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 стався словесний конфлікт, а потім обвинувачений ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження, а саме удари в область голови та живота, у зв`язку з чим останній проходив лікування в лікарні, де йому було виділено селезінку.

На даний час обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сплатив усі матеріальні виплати, пов`язані із лікуванням потерпілого ОСОБА_7 , компенсував моральну та матеріальну шкоду в повному обсязі, у зв`язку із чим потерпілий відмовляється від раніше заявлених позовних вимог і просить не розглядати цивільний позов. Потерпілий не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого. Просив суд не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Крім того, суд дослідив письмові докази у кримінальному провадженні, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, а саме:

-витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань №0000419 від 25.05.2023, відповідно до заяви ОСОБА_7 про вжиття заходів до невідомого чоловіка, який біля комплексу «Гагарін Плаза» 20.05.2023 об 12.00 годині наніс йому ногами удари в область тулуба, у зв`язку з чим останній самостійно звернувся до медичного закладу;

-протокол про прийняття заяви від 20.05.2022 об 00.15 годині від ОСОБА_7 ;

-ухвала слідчого судді Приморського району м. Одеси від 30.05.2023 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні КНП «Міська клінічна лікарня№1 ОМР»;

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 03.07.2023;

-висновок експерта №897 від 03.07.2023, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлена закрита травма живота у виді розриву селезінки. Травма живота супроводжувалась активною масивною кровотечею в черевну порожнину (1000 мл. крові), що потребувала по життєвим показам виконання оперативного втручання та видалення селезінки. Вказана травма живота відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень;

-ухвала слідчого судді Приморського району м. Одеси від 01.06.2023 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні «Гагарін Плаза»;

-протокол тимчасового доступу до речей та документів від 21.06.2023;

-протокол огляду предметів від 17.07.2023, а саме відеозаписів від 20.05.2023, на яких зображені моменти нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 біля центру «Гаргарін Плаза», розташованого по вул. Генуезська в м. Одесі;

-постанова про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 17.07.2023, а саме - оптичний диск з відеозаписами з камер відео нагляду, встановлених на фасаді в приміщенні торгового центру «Гагарін Плаза», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генуезська 5/2 за 20.05.2023;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.05.2023 відповідно до якого потерпілий опізнав обвинуваченого ОСОБА_11 як особу, 20.05.2023 наносив йому тілесні ушкодження;

-протокол затримання особи від 21.05.2023;

-ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2023 про застосування стосовно ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Визначено розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів, що сягало 214720 гривень;

-довідка ДУ «ОСІ» від 24.05.2023 про звільнення з ДУ з під варти під заставу в сумі 214720 гривень ОСОБА_3 ;

-квитанція про внесення застави від 24.05.2023.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні викладені вище докази вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 за ч. 1 ст.121 КК України, суд, керуючись законом, оцінив їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд прийшов до висновку, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_3 .

Так, окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 факту нанесення 20.05.2023 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , його провина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, підтверджується: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив про заподіяння обвинуваченим ОСОБА_3 йому тілесних ушкоджень, проти чого, обвинувачений не заперечував в суді, письмовими доказами у провадженні.

На підставі викладеного суд не має підстав піддавати сумніву достатність доказів для визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з огляду на відсутність підстав для ствердження про їх недопустимість.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує те, що ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, добровільне відшкодування моральної та матеріальної шкоди, спричиненої злочином, прохання потерпілого не призначати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, - не встановлено.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, тобто висловив щирий жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення та осуд своєї поведінки, добровільне відшкодування моральної та матеріальної шкоди, спричиненої злочином, прохання потерпілого не призначати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, а також те що ОСОБА_3 на обліку у психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, дають у своїй сукупності суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства і необхідності призначення йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і для попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні залишити без розгляду, у зв`язку з відмовою від позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 127, 128, 326, 368-371, 373, 374, 376, 392, 393, 394, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів, що сягало 214 720 гривень,- після набрання вироком чинності скасувати.

Застава в розмірі 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, яка була внесена на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області/ТУ ДСА України в Одеській області/, призначення платежу застава за ОСОБА_3 , квитанція 9306-5366-4135-1746 від 24.05.2023 року підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_12 .

Речові докази:

-медичну документацію, надану КНП «МКЛ №1», - вважати повернутою за належністю;

-оптичні диски з відеозаписами, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому.

Головуючий суддя: ОСОБА_13

26.01.2024