Справа № 404/8788/23
Номер провадження 1-кс/404/3916/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю скаржника - адвоката ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції в місті Кропивницькому скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2023 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з вище вказаною скаргою, відповідно до якої просив:

- зобов`язати уповноважених службових осіб третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві протягом 24 годин з часу отримання ухвали слідчого судді, внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 07.09.2023 року, яка була зареєстрована ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13.10.2023 року скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишено без розгляду.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15.11.2023 року вищевказану ухвалу слідчого судді скасовано та призначено новий розгляд скарги в суді першої інстанції.

На обґрунтування скарги зазначив, що 08.09.2023 року ОСОБА_4 звернувся до ТУ ДБР у м. Миколаєві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме по факту того, що слідчий Олександрівського районного відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області по кримінальному провадженню 0000593 за ч. 4 ст. 187 КК України, в протоколі прийняття заяви про злочин від 16.05.2022 року від громадянина ОСОБА_5 та в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_5 виправив анкетні данні особи, якою проводились перераховані процесуальні дії. На переконання заявника, слідчий вніс до протоколів завідомо неправдиву інформацію, отже вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

Проте, усупереч ст. 214 КПК України, уповноважені посадові особи ТУ ДБР у м. Миколаєві відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), не внесли, що є підставою для подання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК цієї скарги.

Крім того, по тексту скарги адвокат вказав, що листом керівника третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 від 04.10.2023 року заявника повідомлено, що відомості за його заявою не внесені до ЄРДР, оскільки факти викладені в заяві ОСОБА_4 про вчинення злочину вже були предметом дослідження Кіровського районного суду міста Кіровограда та Кропивницького апеляційного суду, за наслідками розгляду яких заявнику відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.

Скаржник вимоги скарги підтримав, вказав на наявність підстав для її задоволення. Щодо інформаційного листа керівника ТУ ДБР, що питання означені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, як і в даній скарзі вже вирішувались, вказав, що це не відповідає дійсності, оскільки уповноваженими особами на внесення відомостей до ЄРДР не проведено аналіз його заяви на предмет наявності інших складів кримінальних правопорушень. В новій заяві про вчинення кримінального правопорушення його довіритель ініціює внесення відомостей до ЄРДР за ознаками інших кримінальних правопорушень, аніж в заяві яка вже була предметом судового розгляду.

Слідчий та прокурор про розгляд скарги повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, прокурор причини неявки не повідомив.

Від слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 на електронну пошту суду надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги, для підготовки до судового засідання. Разом з тим, повідомила, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20.02.2023 року у справі №404/7580/23 у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про відмову службових осіб Третього слідчого відділу з дисклокацією у місті Кропивницькому Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зазначені у поданій заяві від 08.11.2022 року; зобов`язати внести такі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовлено. Вказана ухвала була предметом дослідження апеляційної інстанції та залишена без змін.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що слідчим фактично надано письмові заперечення по скарзі, слідчий суддя вирішив за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явилися.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї документів, заявник оскаржує бездіяльність посадових осіб третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 по факту того, що слідчий Олександрівського районного відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області по кримінальному провадженню 0000593 за ч. 4 ст. 187 КК України, в протоколі прийняття заяви про злочин від 16.05.2022 року від громадянина ОСОБА_5 та в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_5 виправив анкетні данні особи, якою проводились перераховані процесуальні дії. На переконання заявника, слідчий вніс до протоколів завідомо неправдиву інформацію, отже вчинив злочин за ч. 1 ст. 366 КК України.

З автоматизованої програми документообігу Кіровського районного суду міста Кіровограда «Д-3» встановлено, що 20 лютого 2023 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда у справі №404/7580/23 у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про відмову службових осіб Третього слідчого відділу з дисклокацією у місті Кропивницькому Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зазначені у поданій заяві від 08.11.2022 року; зобов`язати внести такі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовлено. Вказана ухвала була предметом дослідження апеляційної інстанції та 22.03.2023 року залишена без змін.

Крім того, було досліджено заяву про вчинення кримінального правопорушення, яка була предметом дослідження під час розгляду скарги у справі №404/7580/23 та встановлено, що така заява фактично ідентична по змісту заяві з якою звертався скаржник в рамках даної справи, в ній зазначені ідентичні обставини та майже всі абзаци продубльовані з попередньої заяви.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як передбачено ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно із якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім цього, внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Статтями 129, 131-1 Конституції України передбачено, що конституційною функцією прокурора і засадою судочинства є підтримання прокурором публічного обвинувачення в суді. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 КПК України процесуальна діяльність прокурора полягає у доведенні перед судом публічного обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Захист інтересів особи та суспільства, які постраждали під час вчинення кримінального правопорушення, що визначено ст. 2 КПК України як завдання кримінального провадження, є основною метою діяльності органів прокуратури, яку закріплено в Конституції України як підтримання публічного обвинувачення.

Злочин передбачений частиною 4 ст. 187 КК України, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 належить до категорії кримінальних правопорушень публічного обвинувачення.

Підставою звернення скаржника з заявою до ДБР є внесення слідчим Олександрівського районного відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області по кримінальному провадженню 0000593 за ч. 4 ст. 187 КК України, в протокол прийняття заяви про злочин від 16.05.2022 року від громадянина ОСОБА_5 та в протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 виправлень. На переконання заявника, слідчий вніс до протоколів завідомо неправдиву інформацію, отже вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

На державу покладається позитивний обов`язок розпочати досудове розслідування, незалежно від форми реєстрації інформації про вчинений злочин та того хто приймав повідомлення про розбійний напад. Таким чином, протокол прийняття заяви про злочин не створює правових наслідків, оскільки досудове розслідування за фактом розбійного нападу було б почато незалежно від прийняття заяви про злочин.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Покази ОСОБА_5 були зафіксовані у протоколі допиту потерпілого від 16.05.2022 року, тобто отримані на стадії досудового розслідування, отже вони не мають наперед встановленої сили.

Предметом злочину є офіційний документ, який спричинив чи здатен спричинити наслідки правового характеру. Протокол допиту потерпілого на стадії досудового розслідування не спричинив наслідків правового характеру, тому доводи скаржника про підроблення є необґрунтованими.

Службове підроблення може бути вчинено однією з декількох альтернативно дій передбачених у ч. 1 ст. 366 КК дій: а) внесення до документів неправдивих відомостей; б) інше підроблення документів; в) складання неправдивих документів; г) видача неправдивих документів.

З аналізу заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення встановлено, що її зміст не містить фактичних даних про злочин. У типовому бланку протоколу прийняття повідомлення про злочин та у протоколі допиту потерпілого, слідчий Національної поліції правильно і правомірно вніс правдиве виправлення в розділ анкетних данні про особу яка проводила зазначені процесуальні дії. Завдяки виправленню в заздалегідь заготовлених бланках протоколів було забезпечено внесення насамперед правдивих відомостей стосовно анкетних даних слідчого який фактично провів таку процесуальну дію, тобто існувала реальна потреба виправити бланк протоколів щодо відомостей про застарілі анкетні дані стороннього слідчого.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає достатні підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви та повідомлення, які містять відомості про конкретне кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться в ч. 4 ст. 214 КПК України.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України, зокрема пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Таким чином, повідомлення скаржника про притягнення слідчого до відповідальності за своїм змістом і суттю, не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних і достатніх даних про можливе вчинення особою саме кримінального правопорушення, передбаченого певною статтею Кримінального кодексу України, тобто сукупності обов`язкових ознак конкретного злочину, які дозволяють відмежовувати таке діяння від інших правопорушень, що не становлять суспільної небезпеки. Викладені в повідомленні відомості не свідчать про кримінальну протиправність діянь та їх караність за кримінальним законом, у зв`язку з чим вони не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, під час розгляду скарги встановлено, що 29.12.2022 року адвокат ОСОБА_3 вже звертався до Кіровського районного суду міста Кіровограда з аналогічною скаргою за наслідками розгляду якої скаржнику відмовлено. Апеляційна інстанція залишила рішення першої інстанції без змін.

Слідчим суддею було досліджено заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 07.09.2023 року та від 08.11.2022 року та встановлено, що вони ідентичні по змісту.

Проаналізувавши усі подані адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 скарги, слідчий суддя встановив, що вони стосуються одного і того ж факту, що вже були предметом дослідження слідчого судді.

При прийнятті рішення по даній скарзі, слідчий суддя враховує, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №676/7346/15-к). Використання цього інституту прослідковується в практиці Конституційного Суду України (далі КСУ), який вказав, що повторне звернення до КСУ тієї самої особи з клопотанням щодо перевірки того самого положення закону України на відповідність тим самим положенням Конституції України, свідчить про зловживання правом на подання конституційної скарги (ухвала Першої колегії суддів Першого сенату КСУ від 09 липня 2018 року № 213-1(І)/2018).

ЄСПЛ також оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви (ч. 3 ст. 35 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі КЗПЛ). До одного із випадків зловживання правом на подання заяви ЄСПЛ відносить подання явно сутяжницької заяви або такої, що позбавлена реальної мети. Так, вважається зловживанням той факт, коли заявник неодноразово подає до Суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви, аналогічні заяві, яку він подавав раніше і яку вже було визнано неприйнятною (M. v. The United Kingdom; Philis v. Greese).

Слід зазначити, що ОСОБА_4 вдруге звертається до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявами про імовірне вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК, яке, на його переконання вчинив слідчий Олександрівського районного відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області по кримінальному провадженню №0000593. Тобто, заявник неодноразово подавав до третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві заяви про вчинення кримінального правопорушення за аналогічних обставин.

Слідчий суддя звертає увагу, що враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК та завдання кримінального провадження, у разі наявності судового рішення щодо аналогічного предмета оскарження, наступні скарги цієї особи з приводу бездіяльності такого уповноваженого суб`єкта за аналогічними заявами та клопотаннями щодо тих самих вимог не можуть бути предметом повторного судового розгляду. Натомість, багаторазове подання до слідчого судді тотожних скарг, свідчить про очевидне зловживання заявником своїми процесуальними правами.

Враховуючи вищевикладене, мету та завдання кримінального провадження, у разі наявності судового рішення за результатом розгляду скарг особи, права якої начебто були порушені, то наступні скарги цієї особи з приводу бездіяльності уповноваженого суб`єкта за клопотанням особи щодо того ж самого зобов`язання вчинити певні дії не можуть бути предметом повторного судового розгляду. Багаторазове подання до слідчого судді скарг особою, права якої вже встановлені органом досудового розслідування та судовими рішеннями, може свідчити про зловживання нею правом на подання скарги.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах. Однак, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 вже звертався до слідчого відділу ДБР та до суду за вирішенням спірного питання щодо неправомірних, на його думку, дій слідчого Олександрівського районного відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області під час складення процесуальних документів у кримінальному провадженні №0000593. З цього питання слідчим суддею вже вирішено питання, яке залишено без змін Кропивницьким апеляційним судом. Повторне звернення скаржника з аналогічними заявами з того ж самого спірного питання не узгоджується з принципом верховенства права. Тому з огляду на принцип правової визначеності слідчий суддя не може розглядати питання щодо зобов`язання слідчого внести відомості до ЄРДР за заявою, яка містить ті самі обставини, щодо яких вже було постановлено судове рішення.

Відтак, скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволенню не підлягає, з огляду на те, що питання поставлені у скарзі вже вирішені рішеннями судів, як першої, так і другої інстанції, а також заважаючи на те, що заява про вчинення кримінального правопорушення не містить відомостей, які б об`єктивно свідчили про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що описаний по тексту заяви про вчинення кримінального правопорушення - протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та протокол допиту потерпілого може бути предметом дослідження під час судового розгляду кримінального провадження. Відтак, оцінка допустимості та належності такого доказу буде оцінена в нарадчій кімнаті під час прийняття кінцевого рішення.

Дану скаргу подано належною особою, та слідчий суддя вважає, що строки подачі скарги не пропущені.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 214, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1