В И Р О К

Іменем України

№ 641/3179/23 № 1-кп/610/31/2023
м. Балаклія04 жовтня 2023 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця і зареєстрованого: АДРЕСА_1 ; жителя: АДРЕСА_2 ; громадянина України; з повною вищою освітою; командира взводу спеціального призначення роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , військове звання «лейтенант»; учасника бойових дій; неодруженого; рнокпп НОМЕР_2 ; раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

в с т а н о в и в:

Угоду між ОСОБА_4 та прокурором про визнання винуватості укладено 31.05.2023, ще до надходження обвинувального акту до суду.

За умовами угоди обвинувачений, зокрема, зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України № 2 від 01.06.2022 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командир 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.04.2022, строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 годин 30 хвилин 25 травня 2022 року, строком на 90 діб.

Відповідно до вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов 'язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 49, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем - офіцером, під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Відповідно до ст. 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир зобов`язаний показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників).

Як вбачається з ст. 111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир роти підпорядковується командирові батальйону і є прямим начальником усього особового складу роти.

Відповідно до ст. 119 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир взводу підпорядковується командирові роти.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів. Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Однак, лейтенант ОСОБА_4 під час проходження військової служби на посаді командира 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 збройних Сил України 01.08.2022 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Так, 01.08.2022 близько 17 год. 15 хв., на позиції «Тихий» поруч із АДРЕСА_3 , командиром 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України молодшим лейтенантом ОСОБА_6 , на підставі бойового розпорядження командира батальйону № 8 від 01.08.2022, віддано усний наказ на переміщення позиції «Тихий» на 1 км. вперед, для закріплення на висоті, поблизу н.п. Байрак Балаклійської територіальної громади Ізюмського району Харківської області та подальшого виконання бойових завдань за призначенням.

Будучи невдоволеним наказом щодо вибуття на нову позицію для подальшого виконання бойових завдань за призначенням, лейтенант ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, відкрито відмовився виконувати наказ на переміщення позиції «Тихий» на 1 км. вперед, для закріплення на висоті, поблизу н.п. Байрак Балаклійської територіальної громади Ізюмського району Харківської області та подальшого виконання бойових завдань за призначенням, чим підірвав боєготовність та боєздатність підрозділів військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, щодо недопущення проведення противником наступальних дій на визначених позиціях оборони та утримання під вогневим контролем ділянки місцевості по рубежу Байрак, Нова Гусарівка, відповідно до бойового розпорядження командира батальйону № 8 від 01.08.2022.

Обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю і підтвердив факт його вчинення при обставинах, викладених у даному вироку.

Переконавшись у тому, що обвинувачений повністю розуміє обставини, зазначені у ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; передбачені ст. 476 КПК України наслідки невиконання угоди; наполягає на затвердженні угоди на визначених у ній умовах; виконавши вимоги ч. 6 ст. 474 КПК України; перевіривши угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону в порядку ч. 7 ст. 474 КПК України, узгодженість її з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України; у добровільності укладення угоди сторонами; роз`яснивши обмеження у підставах для оскарження вироку, суд розглянув справу відповідно до положень ст. 474, 475 КПК України.

Згідно вимог, передбачених п. 1 ст. 468, ст. 472 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, в якій наряду з іншим, зазначається узгоджене сторонами покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення.

Сторонами угоди узгоджено покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 402 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 58 КК України замінити вказане покарання на 2 роки службового обмеження із відраховуванням в дохід держави 20 % із суми грошового забезпечення засудженого.

Санкція ч. 4 ст. 402 КК Українипередбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 475 КПК України суд переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за:

ч. 4 ст. 402 КК України як

непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачений: раніше не судимий; не перебуває на обліках у нарколога, психіатра; неодружений.

Під час досудового розслідування і в суді винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, що свідчить про надання допомоги у встановленні обставин справи, щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом 'якшуючими покарання обставинами.

Відсутні обставини, що обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Тобто суд, мотивуючи вид та розмір призначеного ним покарання (основного та додаткового), повинен врахувати всі обставини, які мають значення для його призначення.

Визначаючи вид та розмір покарання суд також виходить з того, що хоча він і вчинив один епізод тяжкого злочину, однак ці його дії не призвели до подальших негативних наслідків.

Одночасно враховується конструктивна процесуальна поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування і в суді, сприяння кримінальному провадженню, його визнавальні показання також покладені в основу обвинувачення.

Командир військової частини НОМЕР_1 повідомив, що обвинувачений сумлінно виконує поставлені завдання і накази командирів. Не заперечує проти призначення покарання не пов'язаного з позбавленням волі для можливості продовження військової служби в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 має статус учасника бойових дій, згідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 26.06.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов'язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Позитивна особа обвинуваченого, тривале виконання ним військового обов'язку, участь у бойових діях внаслідок чого має статус УБД, в цілому сумлінне виконання обов'язків військової служби, окрім цього окремого епізоду, що підтверджує командування військової частини, визнання своєї винуватості, щире каяття, конструктивна поведінка під час здійснення досудового розслідування і в суді тощо, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покараннянадають підстави для призначення покарання із застосуванням правил ст. 69, 58 КК України.

Саме таке покарання є необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, будуть враховані інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-378, 468-476 КПК України,

у х в а л и в:

1.Затвердити угоду про визнання винуватості між ОСОБА_4 та прокурором від 31.05.2023.

2. ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, призначивши йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

3.На підставі ст. 58 КК України ОСОБА_4 замість 2 (двох) років позбавлення волі остаточно призначити покарання 2 (два) роки службового обмеження з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 % (двадцяти відсотків).

4.Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту видання відповідного наказу командиром військової частини, де проходить службу засуджений військовослужбовець.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий ОСОБА_1