ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/10570/23

Номер провадження 1-кп/495/699/2023

07 листопада 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000007, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Томськ, Російської Федерації, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України при наступних обставинах:

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про огородження їх незалежності і суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами у відповідності до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Так, згідно зі статтею 1 резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності або політичної незалежності іншої держави, або будь-яким іншим способом, несумісним зі Статутом ООН, як це установлено в даному визначенні.

Відповідно до статті 3 вказаної резолюції, будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, з врахуванням і у відповідності до положень статті 2, буде кваліфікуватися як акт агресії:

а) вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини;

b) бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

c) блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

d) напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

e) застосування збройних сил однієї держави, які знаходяться на території іншої держави за узгодженням з державою, яка приймає, на порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після закінчення дії угоди;

f) дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалась цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

g) засилання державою або від імені держави озброєних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це рівносильно переліченим вище актам, або її значна участь в них.

Згідно зі статтею вказаної резолюції, ніякі міркування будь-якого характеру, чи-то політичного, економічного, військового або іншого характеру, не можуть служити виправданням агресії. Агресивна війна є злочином проти міжнародного миру. Агресія тягне за собою міжнародну відповідальність. Ніяке територіальне придбання або особлива вигода, одержані в результаті агресії, не є і не можуть бути визнані законними.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною. Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація. В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24.02.2022 о 05:00 год., за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_6 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 , маючи умисел на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, будучи обізнаним щодо розпочатої 24.02.2022 відкритої збройної агресії Російської Федерації проти України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації.

Так, 17.05.2022, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний персональний комп`ютер, до якого під`єднано системний блок сірого кольору з чорною вставкою із маркуванням «400», «Multimedia computer system», позаду якого міститься червона наліпка із маркуванням «АС230V», в якому виявлено накопичувач на жорстких магнітних дисках «TOSHIBA», модель DT01ACA100», серійний номер «Y7H5JEEFS2», системного блока персонального комп`ютера, використовуючи встановлене VPN - підключення, (в налаштуваннях операційної системи виявлено віртуальний мережевий інтерфейс TAP-Windows Adapter V9», який забезпечує функціональність VPN-клієнтів), який дозволяє здійснити вхід та перегляд інформації, що міститься на заблокованих Інтернет сайтах, у тому числі доступ до яких заблоковано Інтернет провайдерами на підставі указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» №133/2017 від 15.05.2017, авторизувавшись за допомогою Інтернет браузера Google Chrome, (так як виявлено відомості про звернення до веб-ресурсів Google Chrome, в назві яких міститься текст «Однокласники») у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» як користувач « ОСОБА_7 », розмістив чим поширив, та поставив відмітку «Считает классным» на так званій «Ленте» (публічній дошці оголошень, вільно доступній необмеженому колу користувачів) створеної ним сторінки (аккаунта) « ОСОБА_7 » (електронне посилання ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній мережі «Одноклассники», наступну публікацію:

ІНФОРМАЦІЯ_3 профілем « ОСОБА_7 » розміщена публікація, яка являє собою зображення російських військових з російськими прапорами та надписом « ІНФОРМАЦІЯ_4 » « ІНФОРМАЦІЯ_5 », Российские бойцы. 1 сердечко как 1 уважение», біля якої стоїть відмітка про вподобання даного зображення - «Считает классным».

Зазначена публікація була доступна для загального ознайомлення всіх користувачів соціальної Інтернет-мережі «Одноклассники», які відвідували сторінку користувача « ОСОБА_7 )» (електронне посилання ІНФОРМАЦІЯ_2 та автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам соціальної мережі «Одноклассники», які були додані до розділу «Друзі» вказаного аккаунта.

У вищезазначеній публікації, поширеній обвинуваченим ОСОБА_3 на належній йому сторінці « ОСОБА_7 » у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» є таким, що звеличує та глорифікує осіб, які здійснюють збройну військову агресію Російської Федерації проти України, шляхом зображення російського військового як гідного поваги та позитивної оцінки суспільства.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за кваліфікуючими ознаками поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

28 вересня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, та на підставі беззастережного визнання своєї винуватості, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового розгляду, згідно підписаної угоди сторони погодилися на призначення покарання, зазначеного в санкції ч. 2 ст. 436-2 КК України за цей злочин , у виді 5-ти років позбавлення волі , без конфіскації майна ,на піставі положення ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та покласти обов`язки,передбачені ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого та прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, у відповідності до класифікації злочинів за ст. 12 КК України, внаслідок якого шкода нікому не завдано.

Під час укладання угоди враховано:

а) ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження, яке виразилось у вигляді сприяння розкриттю злочину, у тому числі під час його допиту у якості підозрюваного щодо підтвердження обставин вчинення кримінального правопорушення;

б) характер та тяжкість обвинувачення ОСОБА_3 свідчить про вчинення нетяжкого злочину та відсутність його суспільного резонансу;

в) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження полягає у можливості прискорити кримінальне провадження, скоротити витрати на використання робочого часу судових та правоохоронних органів;

г) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень полягає у невідворотності покарання за вчинений злочин в міру своєї вини та своєчасне, раціональне виконання функції правоохоронних органів щодо протидії правопорушенням.

д) відсутність матеріальної шкоди від вчиненого кримінального правопорушення;

е) відсутність потерпілих у провадженні.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно та відповідає вимогам КПК та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 5-ти років позбавлення волі, та на підставі положення ст. 75 КК України звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, встановлена Загальною частиною КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді 3-х років 3-х місяців позбавлення волі без конфіскації майна та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та покладенням обов`язків,передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений. Судові витрати в кримінальному провадженні - витрати по проведенню судової психологічної експертизи від 03.05. 2023 року № 23-403 в розмірі 7169 гривень 40 коп. витрати по проведенню судової комп`ютерно-технічної експертизи від 11.04. 2023 року № СЕ-19/116-23/879-КТ в розмірі 4530 гривень

72 коп. та витрати по проведенню судової лінгвістичної експертизи від 04.09. 2023 року № 23-402 в розмірі 11 949 гривень 00 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 та застосувати у даному кримінальному провадженні на підставі ст. 96-2 КК України спеціальну конфіскацію та конфіскувати на користь держави системний блок сірого кольору з чорною вставкою із маркуванням «400», «Multimedia computer system», позаду якого міститься червона наліпка із маркуванням «АС230V», в якому виявлено накопичувач на жорстких магнітних дисках «TOSHIBA», модель DT01ACA100», серійний номер «Y7H5JEEFS2».

Керуючись ст.ст. 368, 369, 372, 374, 376, 392-395, 474-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 від 28 вересня 2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 3-х років 3-х місяців років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 витрати по проведенню судової психологічної експертизи від 03.05. 2023 року № 23-403 в розмірі 7169 гривень 40 коп. витрати по проведенню судової комп`ютерно-технічної експертизи від 11.04. 2023 року № СЕ-19/116-23/879-КТ в розмірі 4530 гривень 72 коп. та витрати по проведенню судової лінгвістичної експертизи від 04.09. 2023 року № 23-402 в розмірі 11 949 гривень 00 коп., а всього -23 649 гривень 12 коп.

Речовий доказ - системний блок сірого кольору з чорною вставкою із маркуванням «400», «Multimedia computer system», позаду якого міститься червона наліпка із маркуванням «АС230V», в якому виявлено накопичувач на жорстких магнітних дисках «TOSHIBA», модель DT01ACA100», серійний номер «Y7H5JEEFS2» , який визнаний речовим доказом по справі згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 12 січня 2023 року та зданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області згідно квитанції № 2237-конфіскувати на користь держави, застосував на підставі ст. 96-2 КК України спеціальну конфіскацію.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1