ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №621/1463/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1301/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.263 КК України
УХВАЛА

Іменем України

30 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадженняза апеляційними скаргами захисника та прокурора на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 17 липня 2023 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Білотин Ізяславського району Хмельницької області, громадянин України, розлучений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Речові докази по справі на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України вирішено знищити.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат.

Згідно вироку, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлені в ході досудового розслідування час і місце, незаконно придбав бойові припаси, вибухові речовини, та вогнепальну зброю, які переніс до приміщення гаражів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , розташованих на території господарчого двору № НОМЕР_3 в смт. Слобожанське Зміївського (на даний час - Чугуївського) району Харківської області, де в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу, встановленого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 та «Положенням про Дозвільну систему», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, всупереч «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року.

З 16:20 години 17 травня 2018 року по 02:20 годину 18 травня 2018 року, в ході проведення обшуку гаражних приміщень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які згідно відомостей «Книги реєстрації гаражів» КП «Комунальник» Слобожанської селищної ради, обліковуються за ОСОБА_9 , та якими фактично як її співмешканець, користується ОСОБА_8 , співробітниками поліції виявлено та вилучено в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , відповідно до висновку комплексної судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, і вибухотехнічної експертизи № 13089/13090 від 11.06.2018 року:

-Суміш речовини - суміш семи канального бездимного зерненого пороху марки 12/7, масою 45,42 грам, та зерненого бездимного пороху марки 4/1, масою 0,865 грам;

-Зернений бездимний порох, марки 4/1, масою 113.100 грам;

-Сипучу речовину - димний рушничний порох, масою 9,965 грам.

Вказані порохи належать до метальних вибухових речовин, а отже ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, незаконно придбав, переніс та в подальшому зберігав за вище вказаною адресою вибухові речовини без передбаченого законом дозволу.

Крім того, з 16:20 години 17 травня 2018 року по 02:20 годину 18 травня 2018 року, в ході проведення обшуку гаражних приміщень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які згідно відомостей «Книги реєстрації гаражів» КП «Комунальник» Слобожанської селищної ради, обліковуються за ОСОБА_9 , та якими фактично, як її співмешканець, користується ОСОБА_8 , співробітниками поліції виявлено та вилучено, відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 342 від 09.07.2018 року 1036 патронів та 22 гільзи заводського виготовлення, з яких:

- 27 штук є боєприпасами - крупнокаліберними патронами виробництва СРСР, калібру 14,5 мм (14,5x114), зі слідами корозійного впливу, з яких 10 патронів придатні для проведення пострілів, зовнішній вигляд та технічний стан залишених 17 патронів, дозволяють припускати їх придатність до здійснення пострілів;

-858 штук є боєприпасами - бойовими гвинтівочними патронами, зі слідами корозійного впливу, калібру 7,92 мм, 7,92x57 Маузер, виробництва Німеччини, призначеними для стрільби зі зброї відповідного калібру і типорозміру патронника. 20 наданих патронів до стрільби не придатні, зовнішній вигляд та технічний стан залишених 838 патронів свідчить про їх непридатність до стрільби.

-116 штук є боєприпасами - бойовими гвинтівочними патронами виробництва СРСР, калібру 7,62 мм, 7,62х54R, призначеними для стрільби зі зброї відповідного калібру та типорозміру патронника. 20 наданих патронів до стрільби не придатні, зовнішній вигляд та технічний стан залишених 96 патронів свідчить і про їх непридатність до стрільби;

-32 штуки є боєприпасами - бойовими гвинтівочними патронами НОМЕР_6, калібру 8 мм, призначеними для стрільби з гвинтівок, карабінів відповідного калібру і типорозміру патронника. Надані патрони не придатні до стрільби;

-1 штука є сигнальним патроном виробництва Німеччини, калібру 26 мм, призначеним для використання у сигнальних пістолетах відповідного калібру та типорозміру патронника, для подачі світлових сигналів та до категорії боєприпасів не відноситься. Загальний вигляд та технічний стан наданого патрону свідчить про його ймовірну придатність за призначенням;

-2 штуки є крупнокаліберними патронами калібру 12,7 мм (12,7x108), призначеними для стрільби з бойової зброї відповідного калібру і типорозміру патронника та не відносяться до категорії боєприпасів, через відсутність в них порохового заряду;

-22 штуки є колишніми складовими елементами патронів, деформованими гільзами бойових гвинтівочних патронів калібру 7,62 мм (7,62х54К) та 7,92 мм (7,92x57 Моuser) та до категорії боєприпасів не належать.

Таким чином, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, незаконно придбав, переніс та в подальшому зберігав за вище вказаною адресою бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Крім того, з 16:20 години 17 травня 2018 року по 02:20 годину 18 травня 2018 року, в ході проведення обшуку гаражних приміщень № НОМЕР_2 , які згідно відомостей «Книги реєстрації гаражів» КП «Комунальник» Слобожанської селищної ради, обліковуються за ОСОБА_9 , та якими фактично, як її співмешканець, користується ОСОБА_8 , співробітниками поліції виявлено та вилучено:

1) відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 341 від 05.07.2018 року

- гладкоствольну вогнепальну зброю - одноствольний однозарядний пістолет, калібру 5,4 мм., виготовлений саморобним способом. Пістолет придатний для виробництва пострілів спортивно-мисливськими патронами калібру .22 LR(5,6 мм. кільцевого запалення);

- 6 патронів, які є боєприпасами - гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами калібру .22 LR(5,6 мм кільцевого запалення), призначеними для стрільби з нарізної/ комбінованої мисливської та спортивної зброї калібру 5,6 мм, що має відповідний типорозмір патронника (гвинтівки, карабіни, пістолети, комбіновані рушниці), виготовлені промисловим способом з послідуючим зменшенням діаметру ведучої частини кулі до 5,2 мм, виконаним саморобним способом, 4 з яких придатні для стрільби, в тому числі з наданого на дослідження саморобного пістолета, 2 з яких для стрільби непридатні з причини розкладання ініціюючого капсульного складу.

2) Відповідно до висновку експерта №86/2018 від 14.06.2018 року:

- двадцять сім корпусів осколкової гранати Ф-1, споряджених зарядом вибухової речовини нормальної потужності (тротил), масою 50-56 г. кожен;

- сім корпусів ручної осколкової гранати РГД-33, споряджені зарядом вибухової речовини нормальної потужності (тротил), масою 140 г. кожен;

- п`ять корпусів ручної гранати РПГ-40, споряджені зарядом вибухової речовини нормальної потужності (тротил), масою 720-760 г. кожен;

- два корпуси ручної гранати РОГ-43, споряджені зарядом вибухової речовини нормальної потужності (тротил), масою 140 г. кожен;

- чотири осколково-фугасні 45 мм снаряди, споряджені зарядом вибухової речовини нормальної потужності (тротил), масою 115 г. кожен;

- шість осколково-фугасних 76 мм снарядів, споряджені зарядом вибухової речовини нормальної потужності (тротил), масою 620 г. кожен;

- двадцять два запали до ручних гранат, споряджені комбінованим зарядом ініціюючої вибухової речовини (тетронітрорезорцинат свинцю та азид свинцю), масами 0,1 г. та 0,2 г. відповідно, та бризантної вибухової речовини (ТЕН або ГЕКСОГЕН), масою 1,02 г. кожні;

- двадцять п`ять детонаторних стаканів до вибухника КТМ-1, споряджені зарядом вибухової речовини нормальної потужності (тетрил), масою 15 г. кожен;

- вісім капсуль-детонаторів до вибухника КТМ-1, споряджені комбінованим зарядом ініціюючої вибухової речовини (тетронітрорезорцинат свинцю та азид свинцю), масами 0,1 г. та 0,2 г. відповідно, кожен;

- дві капсульні втулки, споряджені метальним зарядом вибухової речовини.

- в окремому стані 27 корпусів гранат Ф-1, 7 корпусів гранат РГД-33, 5 корпусів гранат РПГ-40, 2 корпуси гранат РОГ-43, 4 45 мм та 6 76,2 мм снаряди, 25 детонаторних стакани до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів) не відносяться, а є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини в міцному корпусі.

- в окремому стані 22 запали до ручних гранат, 8 капсуль-детонаторів та 2 капсульні втулки відносяться до категорії вибухових пристроїв (засоби ініціювання).

У своїй сукупності (штатному з`єднанні) корпус гранат РГД-33, РОГ-33 та РПГ-40 з запалом до ручних гранат утворюють ручні осколкові гранати РГД-33, РОГ-43, РПГ-40, які відносяться до категорії боєприпасів. Всі перелічені об`єкти дослідження виготовлені промисловим способом, та придатні до вибуху.

3) Відповідно до висновку комплексної судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, і вибухотехнічної експертизи №12917/14836-14839 від 21.06.2018 року:

- речовину, з якої виготовлені предмети, які є розривними зарядами гранат (протитанкових та осколкових) і фрагментами зарядів гранат, які виготовлені з тротилу, а також речовину - тротил розсипом, які належать до вибухових речовин. Загальна маса предметів і речовини складає 13 кілограм 860 грам;

- сипучу речовину - бездимний порох, який належить до метальних вибухових речовин. Загальна маса пороху складає 5 кілограм 450 грам.

Таким чином, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, вчинив дії, спрямовані на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення їх працівниками поліції.

4) Відповідно до висновку комплексної судової вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №13096/13097 від 21.06.2018 року:

- ручну осколкову гранату Ф-1, яка містить розривний заряд вибухової речовини - тротилу, масою 60 грам та належить до категорії боєприпасів;

- один німецький патрон з 20-мм бронебійно-трасуючим снарядом та один німецький патрон з 20-мм фугасним снарядом. Патрон з 20-мм бронебійно-трасуючим снарядом містить розривний заряд тротилу масою 3,5 грама та пороховий метальний заряд масою 41,0 грам. Патрон з 20-мм фугасним снарядом містить розривний заряд тену масою 18,5-20,0 грам та пороховий метальний заряд масою 15,0 грам. 20-мм патрони належать до категорії боєприпасів;

- 45-мм патрон з бронебійним снарядом Б-240. Патрон з 45-мм бронебійним снарядом Б-240 містить розривний заряд тротилу масою 19,0 грам та пороховий метальний заряд масою 350,0 грам. Патрон з 45-мм бронебійним снарядом Б-240 належить до категорії боєприпасів;

- Угорський патрон з 20-мм бронебійно-трасуючим снарядом і фрагменти латунної гільзи патрона калібру 20 мм. Патрон з 20-мм бронебійно-трасуючим снарядом містить розривний заряд тротилу масою 3,5 грама та пороховий метальний заряд масою 41,0 грам. Патрон з 20-мм бронебійно-трасуючим снарядом належить до категорії боєприпасів;

- корпус ручної осколкової гранати 36-М (Угорщина). Корпус гранати 36-М містить розривний заряд вибухової речовини-тротилу, масою 85 грам. Граната 36-М належить до категорії боєприпасів;

- 45-мм патрон з осколковим снарядом О-240А та фрагменти 45-мм патрона, ймовірно, з бронебійно-трасуючим снарядом. Патрон з 45-мм осколковим снарядом О-240А містить розривний заряд тротилу масою 78 грам і метальний пороховий заряд масою 100 грам. Патрон з 45-мм бронебійно-трасуючим снарядом містить розривний заряд вибухової речовини А-ІХ-2 масою 19 грам і метальний пороховий заряд масою 360 грам. Патрон з осколковим снарядом О-240А та патрон з бронебійно-трасуючим снарядом належать до категорії боєприпасів;

- два 20-мм осколково-фугасних снаряди, дном стебла однієї німецької рушничної протитанкової гранати кумулятивної дії (або великої рушничної протитанкової гранати кумулятивної дії). 20-мм осколково-фугасні снаряди містять розривний заряд вибухової речовини тену масою від 2,1 до 6,7 грама та належать до категорії боєприпасів. Німецькі рушничні протитанкові гранати кумулятивної дії містять розривний заряд вибухової речовини (суміш тротилу і тену) масою 55 грам або великі рушничні протитанкові гранати кумулятивної дії містять розривний заряд вибухової речовини (суміш тротилу і тену) масою 120 грам та належать до категорії боєприпасів;

- одну німецьку рушнично-ручну осколкову гранату. Німецька рушнично-ручна осколкова граната містить розривний заряд вибухової речовини тену масою 32 грама та належить до категорії боєприпасів;

- один патрон з 76-мм осколковим снарядом О-350А. Патрон з 76-мм осколковим снарядом О-З50А містить розривний заряд тротилу масою 490 грам та метальний пороховий заряд масою 1080 грам і належить до категорії боєприпасів;

- ручну осколкову гранату РГ-42. Граната РГ-42 містить розривний заряд тротилу масою 110-120 грам та належить до категорії боєприпасів.

Таким чином, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, вчинив дії, спрямовані на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вогнепальної зброї, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати, у зв`язку з тим, що вважає його незаконним, необґрунтованим, та закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та посилається на незаконність проведення обшуків.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтованим застосуванням ст. 75 КК України, що потягло безпідставне та неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та не вирішенням судом питання про передачу речових доказів на потреби Збройних Сил України. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України - 5 років позбавлення волі, а також вирішити долю речових доказів у кримінальному провадженні передавши їх на потреби Збройних Сил України.

У своїх письмових запереченнях на апеляційну скаргу захисника, прокурор спростовує апеляційні доводи опонента та просить відмовити тому у задоволені апеляційної скарги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисту, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги обвинувачення, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисту, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Переглядаючи вирок стосовно апеляційного доводів захисника про визнання недопустимими доказами протоколу проведення обшуку гаражних приміщень, оскільки суд не надавав дозволу на їх обшук, колегія суддів, не погоджується з ними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 15.05.2018 було надано дозвіл на обшук, із застосуванням відеозапису, приміщень гаражів № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 на території господарського подвір`я АДРЕСА_2 , які перебувають у фактичному володінні ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення вогнепальної зброї, яка зберігається без передбаченого законом дозволу.

В вищевказаній ухвалі слідчого суддів дійсно міститься помилка в номерах гаражів, проте ці приміщення крім номерів визначені, як такі якими користується ОСОБА_8 , ця розбіжність фактично була усунута під час проведення вказаної слідчої дії.

Так, під час проведення обшуку гаражних приміщень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які розташовані на території господарчого двору № НОМЕР_3 АДРЕСА_2 були присутні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Перед проведенням обшуку ОСОБА_9 добровільно надала слідчому дозвіл на обшук її гаражних приміщень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які їй належать відповідно до ордерів.

При цьому, обвинувачений не висловлював заперечень щодо предметів, які вилучалися під час обшуку на предмет їх належності йому та не спростовував, що саме ці гаражі знаходяться у його користуванні.

Остання обставина була підтверджена обвинуваченим і під час судового перегляду в суді апеляційної інстанції, який на запитання прокурора повідомив, що іншими гаражами він ніколи не користувався.

Факт не допуску захисника до проведення обшуку у вказаному провадженні теж не знаходить свого підтвердження оскільки ОСОБА_8 під час обшуку не заявляв клопотання про необхідність залучення захисника, що підтверджується матеріалами відеофіксації при проведенні обшуку.

Таким чином, зазначені апеляційні доводи сторони захисту щодо визнання доказів недопустимими не знайшли свого підтвердження матеріалами провадження.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна інстанція не вбачає законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційних вимог захисника.

Звідси, суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вогнепальної зброї, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченому покарання виходить з положень ст. 65 КК України, що суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував: ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, що відноситься до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на профілактичному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має зареєстроване постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що призначений розмір покарання, виходячи з положення ст. 414 КПК України, неможна вважати явно несправедливим через м`якість, а тому слід визнати справедливим.

З урахуванням раніше викладеного, суд першої інстанції прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією статті, за якою він засуджується, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Такий підхід при призначенні покарання, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, колегія суддів находить таким, що в цілому відповідає вимогам процесуального закону і тим критеріям які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», який рекомендує призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

З урахуванням вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість застосування судом першої інстанції положення ст. 75 КК України до ОСОБА_8 .

Таким чином, враховуючи особу обвинуваченого, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, приймаючи до уваги, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів, колегія суддів вважає, що висновки суду про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства є вірними і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні вимоги прокурора про призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання, слід вважати необґрунтованими, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер, а призначене судом першої інстанції покарання у тому розмірі, як зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для застосування до обвинуваченого більш суворого, зазначеного в апеляційній скарзі прокурора, покарання, колегія суддів не вбачає.

Разом з цим, аргументація цього ж апелянта щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, з урахуванням сучасних обставин сьогодення в країні, колегія суддів вважає цілком виправданою.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція захисника не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 17 липня 2023 року стосовно ОСОБА_8 змінити в частині вирішення долі речових доказів.

Речові докази у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 передати на потреби Збройних сил України.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді