Справа № 308/5038/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04.12.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження: прокурорки ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , та потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/94/23 (реєстраційний номер апеляційного суду), за апеляційною скаргою, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2022 року,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кибляри, Ужгородського району, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, неодруженого, з повною середньою освітою, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнено від призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачені ст. 76 цьогоКодексу, такі процесуальні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Ухвалено цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_7 , - 3 076,33 гривень матеріальної шкоди та 15 000,00 гривень моральної шкоди. В решті позовних вимог потерпілої ОСОБА_7 відмовлено.

Вироком ухвалено речові докази у справі: автомобіль марки «Volkswagen Caddy», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання під розписку ОСОБА_8 , - залишити останньому як власнику; пластиковий уламок від бокового дзеркала автомобіля марки «Фольксваген Кадді» д.нз. НОМЕР_1 , білого кольору, який упаковано до спец пакету «НПУ ГСУ « № 4519377, який зберігається в камері схову речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області після набрання вироком законної сили знищити.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави судові витрати у справі в розмірі 2 188,05 гривень за проведення судової експертизи.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

03 грудня 2018 року, приблизно о 07 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки "VOLKSWAGEN CADDY", білого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись зі сторони вулиці Корятовича в сторону с. Оноківці, напроти буд. № 160, по вул. Другетів, в м. Ужгород, порушуючи вимоги пунктів 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, в світлу пору доби, при штучному міському електроосвітленні, при незначних опадах дощу, проявляючи неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, не стежив за дорожньою обстановкою, не зменшив швидкість руху та не зупинив транспортний засіб, чим не надав дорогу пішоходу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка переходила проїжджу частину дороги разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зліва направо по напрямку руху транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN CADDY», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , і внаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала згідно з доповненнями до висновку експерта Ужгородського міжрайонного відділення СМЕ №536 від 29.03.2019 року - тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: «ВЧМТ, забій головного мозку середнього ступеню з конградною амнезією, стійким цефалічним та помірно вираженим астенічним синдромом. Перелом лобної кістки з переходом на основу черепа. ЗХТ. Дисторзія м`язів шийного відділу хребта. Закритий уламковий перелом правої ключиці зі зміщенням. Забійні рани м`яких тканин лобної ділянки та спинки носа. Остеохондроз шийного відділу хребта. Протрузії на рівні С5-С6 та С6-С7 міжхребцевих дисків», які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив передбачене ч. 2 ст. 286 КК України кримінальне правопорушення .

Не погоджуючись із вищевказаним вироком, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в просить вирок змінити. Апелянт вважає, що при ухваленні судового рішення місцевий суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_6 працює водієм у ТОВ «Палітра смаків» і це його єдиний дохід, тому при позбавленні обвинуваченого права керування транспортними засобами строком на 1 рік, ОСОБА_6 залишиться без роботи та будь-якого джерела доходу. Просить вирок у частині призначеного додаткового покарання змінити, а саме виключити з резолютивної частини вироку призначення додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового провадження: обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурорки ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, частково дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, клопотання про дослідження яких було заявлено, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності захисника адвоката ОСОБА_10 , неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності захисника береться до уваги те, що він належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

При оцінці заяви захисника про відкладення апеляційного розгляду, апеляційний суд бере до уваги те, що: обвинувачений не заявляв клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з неявкою захисника, а просив розглянути апеляційну скаргу без участі захисника; захисник не надав жодних доказів у підтвердження доводів заяви про перебування на лікарняному.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, сторонами кримінального провадження не оспорюється, а тому апеляційним судом, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряється, у зв`язку з чим, визнаються такими, що ґрунтуються на сукупності досліджених у суді першої інстанції та наведених у вироку доказів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно.

Дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів також бере до уваги те, що під час розгляду кримінального провадження суд першої інстанції, взявши до уваги думку учасників судового розгляду, при цьому, роз`яснивши їм права та обов`язки, а також положення ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, представника потерпілої та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, зі змісту апеляційної скарги та позиції сторони захисту вбачається, що стороною захисту не оспорюється і вид та розмір призначеного ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та висновок суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_6 від відбування цього покарання з випробуванням із іспитовим строком 2 роки. У зв`язку з цим, висновки в цій частині апеляційний суд також не перевіряє.

Тому, відповідно до положень ст. 404 КПК України вирок переглядається у межах доводів апеляційної скарги, зокрема у частині призначення обвинуваченому ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

При оцінці доводів апеляційної скарги колегія суддів бере до уваги таке.

Так, згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними статтею 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно п. 2 вказаної Постанови, усі питання пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином мотивовані у вироку.

Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, зокрема й додаткового, вимоги вказаних вище статей Кримінального кодексу України були дотримані й у достатній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

Так, з вироку суду першої інстанції вбачається, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання враховані ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини, за яких його скоєно, дані про його особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують. У тому числі, судом взято до уваги те, що передбачене ч. 2 ст. 286 КК України кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, вчинених з необережності; дані про особу обвинуваченого раніше не судимий, має постійне місце проживання, не одружений, на спеціальних обліках у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, часткове відшкодування завданих потерпілій збитків; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України та звільненням від відбування цього покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд, окрім наведених вище обставин, бере до уваги і характер вчинених ОСОБА_6 діянь грубе порушення Правил дорожнього руху України, а також наслідки, які настали дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Вказані обставини апеляційний суд вважає такими, що свідчать про небезпечність обвинуваченого ОСОБА_6 як водія під час керування транспортними засобами, і вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 працює водієм у ТОВ «Палітра смаків» і це його єдиний дохід, тому при позбавленні обвинуваченого права керування транспортними засобами строком на 1 рік, ОСОБА_6 залишиться без роботи та будь-якого джерела доходу, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не дають підстав для не призначення обвинуваченому додаткового покарання.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що у підтвердження цих доводів стороною захисту не надано жодних доказів як до апеляційної скарги, так і під час її розгляду, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.

Тому, ці доводи апеляційний суд визнає такими, що не підтверджені будь-якими доказами і жодним чином не спростовують та не впливають на висновок суду першої інстанції про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, а відповідно й не дають підстав для не призначення обвинуваченому додаткового покарання чи звільнення від його відбування з іспитовим строком.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що як встановлено під час апеляційного розгляду, обвинувачений не повній мірі відшкодував потерпілій завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитки. Апеляційний суд також бере до уваги пояснення потерпілої ОСОБА_7 під час розгляду справи апеляційним судом, відповідно до яких обвинувачений не відшкодував завдані потерпілій як матеріальні збитки, так і моральну шкоду, дій спрямованих на їх відшкодування не вживав.

Тому, апеляційний суд вважає, призначене ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного йому основного покарання з іспитовим строком 2 роки, відповідає як характеру та ступеню вчинених ним кримінально-карних діянь, так і особі обвинуваченого, та сприятиме досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, у тому числі й попередження вчинення ним аналогічних злочинів та адміністративних правопорушень на транспорті.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість ухваленого в кримінальному провадженні судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції як законний та обґрунтований підлягає залишенню без зміни, а подана обвинуваченим ОСОБА_6 апеляційна скарга як безпідставна задоволенню не підлягає.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що вирок щодо ОСОБА_6 у частині вирішення цивільного позову, долі речових доказів та судових витрат, сторонами кримінального провадження не оспорюється, а тому відповідно до ст. ст. 349, 404 КПК України також не переглядається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2022 року, яким ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: