УХВАЛА

Іменем України

26.10.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2023 року до слідчого судді надійшла указана скарга ОСОБА_3 , у якій заявник вказує, що звернувся до керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Хмельницький із заявою про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення посадовими особами органу досудового розслідування відділення поліції №5 м. Чуднів злочинів, передбачених ст. 367 та ч. 3 ст.382 КК України, а також просив залучити його в якості потерпілого у кримінальному провадженні. Так як відомості внесені не були, то ухвалою суду у справі №295/964/23 від 17.05.2023 року було зобов`язано уповноважену особу внести відомості до ЄРДР. Зі змісту скарги далі слідує, що 12.07.2023 року ОСОБА_3 уповноваженій особі ДБР та прокурору області було направлено клопотання про визнання потерпілим та проведення певних слідчих дій у справі №295/964/23. Листом слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, за №М-505-14-01-02-3763/2023 від 01.08.2023 року заявника було повідомлено про відмову у визнанні потерпілим у даному кримінальному провадженні, про що надано відповідну копію постанови. Разом з тим, ОСОБА_3 заперечив дане твердження слідчого ТУ ДБР, оскільки у поштовому відправленні з листом від 01.08.2023 року така постанова була відсутня. З огляду на викладене у скарзі, ОСОБА_3 просить слідчого суддю за необхідності поновити термін подання скарги як такий, що пропущений з поважних причин, витребувати у слідчого ДБР постанову про відмову в залученні заявника в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000561, а також скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні та зобов`язати винести постанову про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000561 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382, ст. 367 КК України.

Гр. ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити. В обґрунтування вимог скарги зазначив, що у нього викрали річ, він звернувся до правоохоронних органів, які приховали злочин, і закрили кримінальну справу, отже, на переконання заявника, йому заподіяно шкоду. Просив скасувати постанову, визнати дії слідчого протиправними і зобов`язати вчинити дії згідно з законом, хоча б розглянути клопотання у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив залишити скаргу без задоволення, так як вважає рішення слідчого від 19.07.2023 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 законним та обґрунтованим з підстав, наведених у відповідній постанові.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, вивчивши й дослідивши зміст скарги та доданих до неї матеріалів, оглянувши окремі матеріали справи №295/964/23, оцінивши докази окремо та у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог скарги з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та за якими надано право на оскарження. Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000561, порушеного на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.05.2023 у справі №295/964/23, якою зобов`язано внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені у зверненні ОСОБА_3 від 28.12.2022 року. На час винесення оскаржуваної постанови попередня кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 382 КК України. Зі змісту поданої ОСОБА_3 на ім`я директора ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, заяви про злочин від 28.12.2022 року слідує, що відносно заявника посадовими особами органу досудового розслідування відділення поліції №5 (м. Чуднів) вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України, за фактом службової недбалості та невиконання ухвали слідчого судді.

Постановою від 19.07.2023 року старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 відмовив ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для прийняття такого рішення слідчим стало що те, що на даний час в матеріалах кримінального провадження №0000561відсутні об`єктивні відомості щодо заподіяння заявнику моральної, фізичної або майнової шкоди внаслідок, на його думку, незаконних дій слідчих СВ ВП №5 (м. Чуднів) Житомирського РВП ГУНП в Житомирській області. Також безпосередньо ОСОБА_3 достатніх доказів щодо завданої йому кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди не надано.

За змістом ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому згідно із положенням ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини, при цьому мотивувальна її частина повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

На переконання слідчого судді, висновок слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному проваджені №0000561 не є у достатній мірі вмотивованим. Зокрема, в обґрунтування прийнятого рішення слідчий у своїй постанові фактично послався на відсутність доказів щодо завданої заявнику кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди.

Однак, як слідує з матеріалів скарги, кримінальне провадження №0000561, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 22.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, розслідується за фактом невиконання ухвали слідчого судді у справі №295/964/23, постановленої за результатом розгляду скарги безпосередньо ОСОБА_3 , а отже слідчий суддя критично відноситься до твердження слідчого, що у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_3 не було завдано шкоди.

Таким чином, на переконання слідчого судді, слідчим в оскаржуваній постанові за наслідками досліджених ним доказів не наведено очевидних, обґрунтованих й змістовних доводів існування обставин, що свідчать про відсутність ознак завдання шкоди особі, яка звернулась із клопотанням про залучення в якості потерпілої. Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про передчасність прийнятого слідчим рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному проваджені №0000561 та задоволення скарги в частині скасування постанови старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 від 19.07.2023 року.

В той же час, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання слідчого винести постанову про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000561 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382, ст. 367 КК України, оскільки за змістом статті 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином сама по собі наявність у матеріалах кримінального провадження клопотання про залучення особи в якості потерпілого за кримінальним процесуальним законом надає такій особі статус потерпілого та наділяє останнього відповідними правами і обов`язками. У свою чергу законодавець не вимагає від слідчого, прокурора або дізнавача вчинення будь-яких інших дій для підтвердження набуття такого процесуального статусу у кримінальному провадженні, як-то наприклад, винесення відповідної постанови тощо.

Зазначена позиція повністю відповідає роз`ясненням, наданим Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» №9-49/0/4-17 від 12.01.2017. Так, у даному Листі суд касаційної інстанції зазначив, що «по-різному вирішуються питання формулювання положень резолютивної частини ухвали слідчого судді в разі скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. В одних випадках слідчі судді постановляють рішення зобов`язати слідчого визнати скаржника потерпілим, а в інших - обмежуються рішенням про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. Перший з наведених підходів не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим. Саме тому за умови скасування відповідних постанов слідчим суддям доцільно в резолютивній частині формулювати рішення лише про таке скасування».

Слідчим суддею не розглядались по суті інші вимоги, наведені у скарзі від 25.10.2023, яка була подана заявником ОСОБА_3 напередодні судового засідання 26.10.2023 року, оскільки положеннями чинного кримінального процесуального законодавства України не передбачена можливість звернення із будь-якими уточненнями чи доповненнями до раніше поданої скарги. Такі, по факту нові, додаткові вимоги скарги може бути предметом їх розгляду у іншому провадженні, порушеному за результатом звернення ОСОБА_3 із відповідною скаргою до слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 від 19.07.2023 про відмову у визнанні потерпілим.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя