ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1370/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/17/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у закритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, яке погоджено прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 23 лютого 2024 року та покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.1,2,3 ч.5 ст.194 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 29.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Відповідно до оголошеної підозри, досудовим розслідуванням встановлено, що 29 травня 2023 року близько 22 год. до ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_8 та запропонував їй вийти на вулицю. ОСОБА_10 вийшла на подвір`я домогосподарства, у якому проживає, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де між нею та ОСОБА_8 відбувалася сварка, потім розмова, в ході якої вони почали цілуватися, і ОСОБА_8 торкався до її грудей.

У цей момент у ОСОБА_8 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_10 з використанням своїх геніталій, без її згоди.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, що спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_10 , з використанням своїх геніталій, ОСОБА_8 29 травня 2023 року близько 23 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на подвір`ї домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, порушуючи право на статеву свободу, статеву недоторканість, всупереч волевиявленню неповнолітньої ОСОБА_10 , підняв потерпілу на руки та заніс її у підсобне приміщення домогосподарства, де поклав на землю у положенні на спині, та утримуючи силоміць своєю рукою руки неповнолітньої потерпілої, тим самим позбавляючи її фізичної можливості чинити супротив, зняв з неї лосини і спідню білизну, після чого проти волі неповнолітньої ОСОБА_10 здійснив із нею вагінальний статевий акт із використанням своїх геніталій, без добровільної згоди неповнолітньої потерпілої особи (зґвалтування).

Своїми умисними діями ОСОБА_8 заподіяв шкоду особистим правам та інтересам неповнолітньої ОСОБА_10 , наданим їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

29.12.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, а саме, вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди на те потерпілої особи, тобто, зґвалтування неповнолітньої особи.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу слідчого судді 29.12.2023 року в частині виду запобіжного заходу скасувати та ухвалити нову, якою застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 на строк 60 діб.

Вважає, що наявність ризиків вказують на необхідність застосування більш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апелянт вказує, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, схиляти їх до неправдивих показів.

Стверджує, що підозрюваний ОСОБА_8 , знаючи про тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється, перебуваючи на волі, використовуючи широке коло друзів та знайомих, зможе незаконно впливати на свідків даного кримінального провадження та потерпілу, знаючи їх місце проживання чи їх законного представника, чим перешкодить кримінальному провадженню іншим чином.

Вважає, що слідчий суддя не врахував всі доводи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому висновок про відмову у задоволенні клопотання є необґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які заперечили апеляційну скаргу, просять ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

З клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України та за його вчинення законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років і, знаходячись на волі з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання зазначених ризиків застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів вважає, що слідчий-суддя, розглянувши вказане клопотання, вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також, з дотриманням вимог ст.196 КПК України правомірно ухвалив обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

При цьому було прийнято до уваги обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, наявність можливих ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Враховуючи дані обставини, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, слідчим суддею на підозрюваного покладено певні обов`язки.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя підставно взяв до уваги, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості, які б характеризували його з негативної сторони у матеріалах клопотання відсутні як і те, що ОСОБА_8 у період із 29.05.2023 року- на момент внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і до 29.12.2023 року - на момент звернення слідчого із клопотанням про взяття його під варту переховувався чи впливав на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні та з урахуванням встановлених обставин справи, зважаючи на належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , який не був затриманий, дійшов правильного висновку, що запобігти наявним ризикам кримінального провадження зможе запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Щодо твердження прокурора про необхідність обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з мотивів тяжкості вчинених правопорушень, то з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої 04 листопада 1950 року та ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, а також практики Європейського суду з прав людини, не може бути прийнято до уваги.

Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справі Мамедова проти Росії визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Нових ризиків чи будь-яких характеризуючих відомостей про особу, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурором в апеляційній інстанції не наведено.

Тому, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора , немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 194, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді