ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2501/23 Справа № 932/7928/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

володільця майна ОСОБА_7

представників володільця майна адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_11 та в рамках кримінального провадження №0000052 від 04.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України (далі- КК) накладено арешт із забороною будь-яким особам користування, відчуження та розпорядженням майном, яке було вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1) Медичну документацію: довідки, особисті медичні картки, незаповнені медичні картки огляду осіб для визначення спроможності займатись відповідним видом діяльності за станом здоров`я (які на задній стороні містили відповідні підписи, відтиски печаток);

2) Печатку «Для листків непрацездатності КНП «Дніпровський центр первинної допомоги № 5»;

3) Штамп «Мікроби групи дизентерії не виявлено»;

4) Печатку лікаря « ОСОБА_12 »;

5) Штамп «для листків непрацездатності КНП «МКЛ №4»;

6) Штамп з написом «Отрицательный»;

7) Штамп КНП «ДЦПМДС № 8»;

8) Печатку КНП «ДЦПМСД № 8 ДМР;

9) Печатку лікаря « ОСОБА_13 »;

10) Штамп КНП «ДМКЛ № 4 ДМР»;

11) Штамп «Копія вірна згідно з оригіналом»;

12) Штамп «HBs антиген не виявлено»;

13) Печатку лікаря « ОСОБА_14 »;

14) Печатку лікаря «Приходько Катерина Миколаївна»;

15) Печатка КНП №ДЦПМСД № 8;

16) Печатку КНП «Новомосковська ЦМЛ НМР»;

17) Штамп «Антитела к вирису гепатита С не обнаружены»;

18) Печатку КНП «ДЦПМСД № 8»;

19) Печатку «Для документів КНП Новомосковська ЦМЛ»;

20) Штамп «Не обнаружено»;

21) Печатку КНП «Дніпровський ЦПМСД № 5»;

22) Печатка «№ 2 Солоний лиман»;

23) Печатку КНП «ДЦПМСД № 8 ДМР»;

24) Штамп КНП «ДЦПМСД № 8 ДМР»;

25) Печатку «Для листків непрацездатності КНП «ДМП № 8»;

26) Печатку КП «Дніпропетровській обласний реабілітаційний центр Солоний Лиман»;

27) Штамп КЗ «ДЦПМСД № 8»;

28) Штамп «Лікарня ім. Мечникова. Канцелярія»;

29) Штамп «Лікар ОСОБА_15 »;

30) Штамп КНП «МКЛ № 4»;

31) Штамп «Централізована бактеріологічна лабораторія КНП ДМКЛ № 9»;

32) Штамп КНП «ДЦПСМД № 8»;

33) Штамп «КНП КЛШМД «ДМР»;

34) Штамп КНП «ДЦПМСД № 8» - огляд стоматолога;

35) Штамп лікаря «Касалпіна»;

36) Штамп КП «Дніпропетровська обласна лікарня ім. Мечникова»;

37) Штамп Лікар логопед «КЗ ДЦПМСД № 8»;

38) Штамп «Лікарня ім. Мечникова для листків непрацездатності;

39) Штамп лікаря « ОСОБА_16 »;

40) Штамп «Легені та серце в нормі»;

41) Штамп лікаря «Вешкодна З.М.»;

42) Штамп «РМП отрицательная»;

43) Штамп КНП «ДЦПМСД № 8»;

44) Штамп «Lab. Байер»;

45) Штамп КНП «ДМКЛ № 8»;

46) Штамп лікаря « ОСОБА_17 »;

47) Штамп лікаря « ОСОБА_18 »;

48) Штамп КНП «ДЦПМСД № 8 кал та яйця глистів негативні»;

49) Штамп КНП «КЛШД»;

50) Штамп МСД № 8 лікар;

51) Штамп «Результат негативний»;

52) Штамп «Бактеріологічна лабораторія Лівобережна»;

53) Штамп КП «Реабілітаційна лікарня»;

54) Штамп лікар « ОСОБА_19 »;

55) Штамп лікаря « ОСОБА_20 »;

56) Штамп КНП МКЛ № 1;

57) Штамп КНП «МКЛ № 6» ДОР;

58) Штамп КНП «ДЦПМСД № 8»;

59) Штамп лікаря « ОСОБА_21 »;

60) Штамп КНП «ДЦПМСД №8»;

61) Штами «Флюрографія».

В апеляційній скарзі представник володільця майна - адвокат ОСОБА_8 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, прав власника майна, а також невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального процесуального закону.

В обґрунтування зазначає, що слідчий суддя всупереч вимог ч.ч.1,2 ст.172 КПК (далі-КПК) розглянув клопотання про арешт майна без участі власника майна та її представника, не дивлячись на наявність в матеріалах справи клопотання про розгляд справи за їх участі, таким чином провівши судове засідання без належного фіксування за допомогою технічних засобів, з метою швидкого та безперешкодного розгляду клопотання, при тому, що дана судова справа взагалі підлягала закриттю, оскільки слідчим суддею були безпідставно порушені строки розгляду клопотання про арешт майна, які чітко визначені ст.172 КПК.

Вважає, що клопотання про арешт майна було подано неналежним суб`єктом, оскільки ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження на час подання клопотання не повідомлено про підозру, а тому, відповідно до положень ч.2 ст.64-2 КПК із клопотанням про арешт майна повинен був звернутися прокурор, а не слідчий.

Крім того, звертає увагу, що слідчий суддя під час розгляду справи проігнорував надані нею заперечення на клопотання про арешт майна, в яких були наведені доводи щодо порушення слідчим вимог КПК під час складання протоколу обшуку, а саме: не зазначення всіх учасників залучених до проведення обшуку; відомостей про ухвалу слідчого судді, якою було надано дозвіл на проведення обшуку; відомостей про носій збереження відеозапису; відомостей про послідовність проведення обшуку для зрозумілості звідки та яку кількість було вилучено.

Разом з тим, наголошує, що обшук було проведено неуповноваженою особою слідчим Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_22 , оскільки він не входив до переліку слідчих, яким, згідно ухвали слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку. Крім того, в ході проведення обшуку були вилучені речі, на які слідчий суддя ОСОБА_1 прямо відмовив в своїй ухвалі, порушено право на захист, так як не в повній мірі роз`яснено права та обов`язки ОСОБА_23 , за місцем мешкання якої було проведено обшук, та, всупереч, приписів ч.9 ст.236 КПК, не надано їй другого примірнику протоколу обшуку.

Також, на переконання апелянта, протоколи допиту свідка ОСОБА_24 та матеріали НСРД, які долучені до клопотання є недопустимими доказами, а постанова слідчого про визнання тимчасового вилученого майна речовим доказом є незаконною, оскільки в ній, всупереч вимог ч.5 ст.110 КПК, не вказано, яке доказове значення має тимчасово вилучене майно.

Поміж іншого апелянт зазначає, що в клопотанні про арешт майна відсутня мета накладення арешту та вид обтяження, який слідчий вважає за необхідне застосувати. При цьому, звертає увагу, що в клопотанні слідчим зазначено, що арешт майна необхідний для огляду вказаних речей за участю фахівця та проведення судово-комп`ютерних експертиз, однак такого виду експертиз не існує, що викликає у неї певні сумніви в обізнаності слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Водночас, зауважує, що слідчий суддя вийшов за межі прохальної частини клопотання, оскільки наклав арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони будь-яким особам користування, відчуження та розпорядженням ним, про що слідчий в поданому клопотанні не просив.

Враховуючи вищевикладене, представник володільця майна просить апеляційний суд задовольнити апеляційну скаргу, а ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року про арешт тимчасово вилученого майна скасувати.

Одночасно просить поновити їй строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування зазначає, що розгляд клопотання проходив без участі ОСОБА_7 та її представника, а про наявність оскаржуваної ухвали їй стало відомо 30.10.2023 року. Тому, на переконання адвоката ОСОБА_8 , вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску нею строку на апеляційне оскарження рішення слідчого судді.

Крім того, апелянтом подані клопотання про витребування у слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та/або прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра копію відеозапису проведення слідчої дії обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , від 25.09.2023 року, рух кримінального провадження з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000052, а також про виклик свідків, які були залучені до проведення обшуків в якості понятих, які мали місце 25.09.2023, а саме: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 .

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення володільця майна ОСОБА_7 та її представників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.2 ст.395 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Правило дотримання строку на оскарження ухвали слідчого судді з дня її оголошення, передбачене п.3 ч.2 ст.395 КПК, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

За змістом ч.1 ст.117 КПК строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, неодноразово висловлював у своїх рішеннях Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява №32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Частиною 1 статті 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Як убачається з матеріалів судового провадження розгляд клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна та ухвалення слідчим суддею оскаржуваного рішення відбулися 16 жовтня 2023 року, без участі прокурора, володільця майна та її представника (а.с.87-89).

У свою чергу матеріали справи не містять підтвердження тому, що представнику володільця майна адвокату ОСОБА_8 надсилалася та нею отримана копія ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2023 року.

За таких обставин, враховуючи приписи п.3 ч.2 ст.395 КПК та вищенаведену правову позицію Першої судової палати ККС ВС, суд апеляційної інстанції вважає, що у даній справі наявні поважні причини, які унеможливили представника володільця майна адвоката ОСОБА_8 своєчасно звернутися з апеляційною скаргою до суду у визначений законом строк, а тому цей строк, відповідно до приписів ч.1 ст.117 КПК, слід поновити.

Згідно п.9 ч.1 ст.309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, зокрема, про арешт майна або відмову у ньому.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема, арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.167 та ч.2 ст.168 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

- підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

- призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

- є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

- одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Положеннями ч.ч.1,2,5,6 статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі.

Обґрунтовуючи своє рішення про накладення арешту на майно, слідчий суддя посилався на положення п.1 ч.2 ст.170 КПК та в ухвалі зазначив, що вказане у клопотанні тимчасово вилучене майно (перелік якого наведено в клопотанні та зазначено в ухвалі слідчого судді) має значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК, а тому для виконання завдань кримінального процесуального законодавства, з метою збереження речових доказів, а також проведення ряду невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, є необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

З такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000052 від 04.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України (а.с.64).

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2023 року клопотання слідчого про проведення обшуку задоволено частково та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою отримання відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, здобутого у результаті його вчинення, а саме: медичні документи, амбулаторні картки, історії хвороби, медично - експертні справи, медичні книжки, книга протоколів журнали реєстрації, а також документи, які видані та/або містять реквізити ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема облікових карток призовників, заяв про видачу посвідчень, розпоряджень про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , особових справ призовників, книг протоколів засідань районної призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошових коштів, заздалегідь ідентифікованих, згідно протоколів огляду від 24.07.2023 року та 18.08.2023 року; печаток, штампів та документів, які містять реквізити ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В частині надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення сім-карток мобільних операторів; мобільних телефонів, комп`ютерної техніки (стаціонарні комп`ютери, планшети, ноутбуки тощо), електронних носіїв інформації (USB флеш-накопичувачів, карт пам`яті, накопичувачів на магнітних дисках HDD та SSD (стаціонарних на переносних) інших будь-яких матеріальних носіїв інформації, на яких містяться відомості та документи в електронному вигляді, зошити, щоденники, записні книжки, блокноти та книги, що містять друковані та рукописні записи про фактичне вчинення вказаного злочину та/або аналогічного злочину відмовлено.

Відповідно до протоколу обшуку від 25.09.2023 року (а.с.53-53) квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні кухні на столі кухонної стінки виявлено на вилучено документацію, а саме: медичні довідки, особисті медичні книжки, незаповнені медичні карти огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я, які на задній стороні містять відповідні надпис, відтиски печаток та штампів, та іншу медичну документацію, яка була упакована до СП з метою подальшого її огляду, а також печатки та штампи: Печатку «Для листків непрацездатності КНП «Дніпровський центр первинної допомоги № 5»; Штамп «Мікроби групи дизентерії не виявлено»; Печатку лікаря « ОСОБА_12 »; Штамп «для листків непрацездатності КНП «МКЛ №4»; Штамп з написом «Отрицательный»; Штамп КНП «ДЦПМДС № 8»; Печатку КНП «ДЦПМСД № 8 ДМР; Печатку лікаря « ОСОБА_13 »; Штамп КНП «ДМКЛ № 4 ДМР»; Штамп «Копія вірна згідно з оригіналом»; Штамп «HBs антиген не виявлено»; Печатку лікаря «Шкода Ганна Сергіївна»; Печатку лікаря «Приходько Катерина Миколаївна»; Печатка КНП №ДЦПМСД № 8; Печатку КНП «Новомосковська ЦМЛ НМР»; Штамп «Антитела к вирису гепатита С не обнаружены»; Печатку КНП «ДЦПМСД № 8»; Печатку «Для документів КНП Новомосковська ЦМЛ»; Штамп «Не обнаружено»; Печатку КНП «Дніпровський ЦПМСД № 5»; Печатка «№ 2 Солоний лиман»; Печатку КНП «ДЦПМСД № 8 ДМР»; Штамп КНП «ДЦПМСД № 8 ДМР»; Печатку «Для листків непрацездатності КНП «ДМП № 8»; Печатку КП «Дніпропетровській обласний реабілітаційний центр Солоний Лиман»; Штамп КЗ «ДЦПМСД № 8»; Штамп «Лікарня ім. Мечникова. Канцелярія»; Штамп «Лікар ОСОБА_15 »; Штамп КНП «МКЛ № 4»; Штамп «Централізована бактеріологічна лабораторія КНП ДМКЛ № 9»; Штамп КНП «ДЦПСМД № 8»; Штамп «КНП КЛШМД «ДМР»; Штамп КНП «ДЦПМСД № 8» - огляд стоматолога; Штамп лікаря «Касалпіна»; Штамп КП «Дніпропетровська обласна лікарня ім. Мечникова»; Штамп Лікар логопед «КЗ ДЦПМСД № 8»; Штамп «Лікарня ім. Мечникова для листків непрацездатності; Штамп лікаря « ОСОБА_16 »; Штамп «Легені та серце в нормі»; Штамп лікаря «Вешкодна З.М.»; Штамп «РМП отрицательная»; Штамп КНП «ДЦПМСД № 8»; Штамп «Lab. Байер»; Штамп КНП «ДМКЛ № 8»; Штамп лікаря «Переяслева Ю.С.»; Штамп лікаря «Андрієвська Р.В.»; Штамп КНП «ДЦПМСД № 8 кал та яйця глистів негативні»; Штамп КНП «КЛШД»; Штамп МСД № 8 лікар; Штамп «Результат негативний»; Штамп «Бактеріологічна лабораторія Лівобережна»; Штамп КП «Реабілітаційна лікарня»; Штамп лікар « ОСОБА_19 »; Штамп лікаря «Красіліна А.Г.»; 56) Штамп КНП МКЛ № 1; 57) Штамп КНП «МКЛ № 6» ДОР; 58) Штамп КНП «ДЦПМСД № 8»; 59) Штамп лікаря « ОСОБА_21 »; 60) Штамп КНП «ДЦПМСД №8»; 61) Штами «Флюрографія».

Як зазначила під час апеляційного розгляду володілець майна ОСОБА_7 , все вищевказане майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем мешкання її матері, належить саме їй та печатки і штампи вона використовувала для виготовлення фіктивних медичних довідок щодо стану здоров`я осіб для їх надання у школи чи басейни, де їх потребували.

Вищевказане тимчасово вилучене майно, відповідно до постанови слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_22 про визнання речових доказів від 25.09.2023 року (а.с.60-62), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Із змісту клопотання слідчого про арешт майна від 26 вересня 2023 року (а.с.1-6) вбачається, що ним ставиться питання про накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно, оскільки воно відповідає критеріям визначеним ст.98 КПК, могло використовуватися під час вчинення злочину, а тому з метою збереження речових доказів, а також з метою проведення огляду вказаних речей за участю фахівця, проведення судово-комп`ютерних експертиз є необхідність у накладенні арешту на вказане майно. Крім того, слідчим зазначено, що у разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони розпорядження (відчуження, реалізації) майном та його можливе подальше незаконне відчуження або володіння ним, позбавить орган досудового розслідування можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування по кримінальному провадженню та унеможливить проведення подальших експертиз.

Отже, доводи апеляційної скарги про невідповідність клопотання вимогам ст.171 КПК України, оскільки в ньому не визначено правову підставу для арешту майна та виду обтяження, який слідчий вважає за необхідне застосувати, суд апеляційної інстанції відкидає, як неспроможні, та як такі, що суперечать матеріалам провадження.

Таким чином за наведених в оскаржуваній ухвалі обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність правових підстав, визначених п.1 ч.2 ст.170 КПК, для накладення арешту на тимчасово вилучене майно (перелік якого наведено в клопотанні та зазначено в ухвалі слідчого судді), з метою збереження речових доказів.

В контексті зазначеної норми закону апеляційний суд вважає, що слідчим належним чином у своєму клопотанні доведено необхідність арешту тимчасово вилученого майна у даному кримінальному провадженні, а також наявність ризиків, що обумовлює його арешт, а слідчим суддею встановлено необхідність такого арешту майна.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що власникам або володільцям майна слід врахувати положення абз.2 ч.1 ст.174 КПК, згідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді доводи, за яких він дійшов до переконання про необхідність задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, є змістовними та відповідають вимогам ч.5 ст.173 КПК. Тому наведені в апеляційній скарзі в цій частині аргументи представника володільця майна, як підстава для скасування рішення слідчого судді, є неспроможними.

Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 в рамках даного кримінального провадження не повідомлено про підозру, а тому відсутні правові підстави для арешту тимчасово вилученого майна, оскільки, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З наведеної норми вбачається, що закон не обмежує можливість накладення арешту виключно на майно особи, яка б мала певний статус в кримінальному провадженні (підозрюваний, обвинувачений, засуджений). Окрім того, на даний час органом досудового розслідування проводяться необхідні слідчі дії для визначення осіб причетних до скоєння кримінального правопорушення.

Крім того, не заслуговують на увагу апеляційного суду посилання представника володільця майна на порушення слідчим суддею прав ОСОБА_7 , у зв`язку з розглядом клопотання про арешт тимчасово вилученого майна без її участі, оскільки вони були відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання їй можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта про звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна неналежним суб`єктом, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.171 КПК з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Ця норма закону є спеціальною, у порівнянні з загальними положеннями ч.2 ст.64-2 КПК, на яку посилається апелянт, а тому саме положення ст.171 КПК повинні застосовуватися при вирішенні питання щодо арешту майна.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна звернувся слідчий СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , за погодженням прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_27 .

Таким чином, в даному випадку, з огляду на приписи ст.171 КПК, слідчий є належною процесуальною особою, а тому, за наявності погодження прокурора, наділений правом на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Водночас, не заслуговують на увагу апеляційного суду й твердження апелянта про порушення слідчим вимог КПК під час складання протоколу обшуку, про незаконність постанови слідчого про визнання тимчасового вилученого майна речовим доказом, а також про недопустимість, як доказів, протоколів допиту свідка ОСОБА_24 та матеріалів НСРД, оскільки оцінка доказів не входить до предмету судового контролю слідчим суддею під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, та підлягає оцінці доказів, в порядку ст.94 КПК, під час розгляду кримінального провадження по суті висунутого обвинувачення в суді першої інстанції.

В той же час, порушення слідчим суддею строку розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна вочевидь є недотриманням вимог КПК, проте, на переконання колегії суддів, таке порушення само по собі не може бути безумовною підставою для скасування правильної по суті ухвали слідчого судді та відмови у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

За таких обставин зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, за яких адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги представника володільця майна адвоката ОСОБА_8 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року про арешт тимчасово вилученого майна, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.117 та ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання представника володільця майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року про арешт тимчасово вилученого майна.

Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року про арешт тимчасово вилученого майна - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4