Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/51/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.187 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 наухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.01.2024, якоюстосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні 2 малолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця ВЧ № НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арештупо кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0004679 від 05.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України, строком на 2 місяці, тобто до 27 лютого 2024 року, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0004679 від 05.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_8 разом із невстановленою слідством особою, заздалегідь знаючи про те, що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мають прибуток від продажу власної квартири, з корисливих мотивів та з метою самозбагачення, виник умисел спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням в житло.

У подальшому у нічну пору доби, 05 серпня 2020 року близько 03 годин 00 хвилин, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_8 разом із невстановленою слідством особою прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме за адресою фактичного проживання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи заздалегідь спланований план дій, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа, будучи заздалегідь підготовленими до скоєння нападу, маючи з собою предмети, зовні схожі на палиці, пластикові хомути та будучи одягнутими для конспірації в медичні маски.

Реалізовуючи свої дії за єдиним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, маючи чіткий план дій, та розподіл ролей, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особою проникли на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 та в подальшому через розбивши скло вікна проникли до приміщення кухні, куди на гучний звук прийшли потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

У подальшому ОСОБА_8 завдав удар предметом, зовні схожим на палицю, в область голови потерпілого ОСОБА_11 , після чого такий удар спричинив потерпілій ОСОБА_10 , після чого остання втратила свідомість. У цей час ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа продовжували наносити удари предметами ззовні схожими на палиці потерпілому ОСОБА_11 . У результаті чого потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, лінійного перелому тім`яної кістки справа, множинних переломів кісток носу, носової перетинки з переходом на сошник, ран у лобній ділянці в районі надперенісся, спинки носа, підборіддя правобіч, у тім`яній ділянці, у скроневій ділянці праворуч, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №964 від 25.11.2020 відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.

Та під час цього потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді у вигляді черепно-мозкової травми, подвійного вдавленого та лінійного переломів тім`яної кістки зліва забою головного мозку 1 ступеня двох ран в тім`яній ділянці голови, перелому бокової стінки носової кістки зліва, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №965 від 25.11.2020 відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.

Після того, як ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа припинили наносити потерпілим тілесні ушкодження, заволоділи ланцюжком із золота 585 проби плетіння «Бісмарк», вартість якого згідно висновку експерта № 4568/4687-4693/ 20-27 від 02.11.2020 становить 16211 гривень 20 копійок; хрестиком, виготовленим із золота 585 проби, вагою 4,00 грама, вартість якого згідно висновку експерта № 4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 4052 гривні 80 копійок; перстнем-печаткою, виготовленою із золота 585 проби, вагою 3,00 грама, вартість якого згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 3039 гривень 60 копійок; ланцюжком виготовленим із золота 585 проби, вагою 5,00 грама, довжиною 50 см, вартість якого згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 5066 гривень 00 копійок; підвіскою, виготовленою із золота 585 проби, вагою 3,00 грам, вартість якої згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 3039 гривень 60 копійок; срібним ланцюжком, виготовленим із срібла 960 проби, вагою 7,0 грам, довжиною 50 см, вартість якого згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 280 гривень 00 копійок; срібним хрестиком, виготовленим із срібла 960 проби, вагою 3,0 грам, вартість якого згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 120 гривень 00 копійок; жіночою каблучкою, виготовленою із золота 585 проби, розміром 18,5, вагою 3,00 грам, вартість якого згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 3039 гривень 60 копійок; жіночу косметичку, виготовлену із шкіри, вартість якого згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 167 гривень 30 копійок.

В подальшому ОСОБА_8 разом із невстановленою особою з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Тим самим, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням в житло,поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.187 КК України.

Крім того, досудо вим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_8 разом із ОСОБА_12 , заздалегідь знаючи про те, що потерпілий ОСОБА_13 має прибуток від власного бізнесу по вирощуванні та продажу сільськогосподарської продукції, з корисливих мотивів та з метою самозбагачення, виник умисел спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням в житло.

У подальшому у нічну пору доби, 24 січня 2022 року близько 21 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_12 спільно із ОСОБА_8 , прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_4 , а саме за адресою фактичного проживання потерпілого ОСОБА_13 та його співмешканки ОСОБА_14 , маючи заздалегідь спланований план дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , будучи заздалегідь підготовленими до скоєння нападу, маючи з собою пістолет, електрошокер, пластикові хомути та будучи одягнутими для конспірації в медичні маски.

Реалізовуючи свої дії за єдиним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, маючи чіткий план дій, та розподіл ролей, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 проникли на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_4 та в подальшому зайшли через відчинені двері до будинку за вищевказаною адресою, а саме до спальної кімнати, де в цей момент перебував потерпілий ОСОБА_13 .

У подальшому ОСОБА_8 бризнув в обличчя сльозоточивим газом та наніс два удари кулаком в область обличчя потерпілому ОСОБА_13 , після зв`язали руки останнього пластиковими хомутами. У цей час до будинку зайшла ОСОБА_14 , як ОСОБА_15 затягнула до іншої кімнати, де почала наносити тілесні ушкодження.

Після того, як під примусом та застосуванням погроз потерпілий ОСОБА_13 показав, де знаходиться сейф з грошовими коштами, ОСОБА_12 відчинив сейф та заволодів грошовими коштами в сумі 6320 доларів США. У подальшому від тортур потерпілий ОСОБА_13 розповів, де знаходяться грошові кошти в сумі 12000 доларів США, якими ОСОБА_12 та невстановлена на слідством особа заволоділи.

Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_12 продовжували наносити тілесні ушкодження, в результаті яких потерпілий ОСОБА_13 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді синців, саден в лобній ділянці вище правої брови, в тім`яній ділянці зліва.

Після того, як ОСОБА_8 та ОСОБА_12 припинили наносити потерпілому тілесні ушкодження, заволоділи будівельним феном Zenit ZF-F 2000, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 596 гривні 97 копійок; золотою чоловічою каблучкою 585 проби, масою 8,00 грамів, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 13243 гривні 39 копійок; срібним ланцюжком плетінням Бісмарк 925 проби, масою 5,00 грамів, довжиною 40 см, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 888 гривень 57 копійок; срібним хрестиком 925 проби, масою 2,00 грами, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 355 гривень 43 копійки; золотими сережками у вигляді ромбів 585 проби, масою 6,00 грамів, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 9932 гривні 54 копійки; золотою каблучкою 585 проби, масою 2,00 грами, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 3310 гривні 85 копійок; золотою каблучкою 585 проби, масою 2,00 грами, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 3310 гривні 85 копійок; золотою каблучкою 585 проби, масою 1,50 грамів, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 2483 гривні 14 копійок; золотою каблучкою 585 проби, масою 2,00 грами, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 3310 гривні 85 копійок; золотою каблучкою у вигляді абстракції 585 проби, масою 2,50 грамів, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 4138 гривні 56 копійок; зварювальним апаратом марки «KAISER MMA-280 HOME LINE», вартість якого згідно висновку експерта №1155/1201-1204/22-27 від 12.04.2022 становить 2304 гривні 70 копійок; кутошліфувальною машинкою «Dnipro-M GL-160SE», вартість якої згідно висновку експерта №1155/1201-1204/22-27 від 12.04.2022 становить 1039 гривні 50 копійок; рушницею Т03-34Р, 12 калібру, вартість якої згідно висновку експерта №1155/1201-1204/22-27 від 12.04.2022 становить 10100 гривень 00 копійок; пневматичною гвинтівкою марки «Beeman Longhorn», прицілом 4?32, вартість якої згідно висновку експерта №1155/1201-1204/22-27 від 12.04.2022 становить 6454 гривні 20 копійок; флобером марки «Флобер СЕМ РС-1.0», вартість якого згідно висновку експерта №1155/1201-1204/22-27 від 12.04.2022 становить 3080 гривень 00 копійок.

В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_12 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Тим самим, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням в житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді задоволено частково клопотання слідчого та відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арештустроком на 2 місяці, тобто до 27 лютого 2024 року, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків під час досудового розслідування кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що вданому випадку необхідно обрати саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи злочин який вчинено підозрюваним, час та спосіб його вчинення, а також те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжких умисних злочинів, які поєднанні із застосуванням насильства до потерпілих, вчинений групою осіб та поєднаний з проникненням до житла потерпілих та покарання за яке передбачено у вигляді лише позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При вирішення даного питання поза увагою слідчого судді залишилось, що клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вноситься саме з метою запобігти будь-яким спробам підозрюваного можливості незаконного випливу на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів та уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. Крім того, враховуючи міру покарання, яка передбачена за санкцією ч. 3 ст. 187 КК України та передбачає лише позбавлення волі, вважаю, що перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом підозрюваний матиме реальну можливість ухилення чи переховування від слідства та/або суду, а також матиме реальну можливість впливу на потерпілих у кримінальному правопорушенні з метою зміни наданих ними свідчень щоб уникнути покарання.

У справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищевказані обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні ОСОБА_8 під вартою.

Вказує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України і його належної поведінки, а наявність у підозрюваного сталих соціальний зв`язків, як зазначає слідчий суддя, не можуть слугувати запорукою його належної процесуальної поведінки.

За таких обставин вважає, що в даному випадку наявні підстави для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тощо.

Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Також, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання або продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування та судового розгляду, сприяти якому має й тримання під вартою.

Згідно п. 110 рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» тривале тримання під вартою може бути виправдане в кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст.. 5 Конвенції.

ПричетністьОСОБА_8 до повідомленої йому підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: показаннями потерпілих, висновком експерта, яким встановлено генетичні ознаки клітин ОСОБА_8 на виявлених вилучених речах, протоколами обшуку за місцем проживання підозрюваного де виявлено речі належні потерпілим..

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках:

- при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд;

- при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя;

- при ризику вчинення ним подальших правопорушень;

- при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

В рішеннях Європейського суду з прав людини зазначені ризики, які дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а саме ризик неявки підозрюваного на судовий розгляд у справі «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопаді 1969 року, ризик перешкоджання з боку підозрюваного процесу здійснення правосуддя у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року, вчинення ним подальших правопорушень у справі «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Не визнання вини та тяжкість злочину у якому обвинувачується ОСОБА_8 в сукупності з мірою покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні трьох епізодів кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст.187КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

При цьому, необхідно зазначити про те, що наявність на утриманні підозрюваного ОСОБА_8 сталих зв`язків та двох малолітніх дітей не є достатньою підставою для можливості застосування арешту.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Московенко проти України», «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку.

Колегія суддів враховує, що в умовах, які наразі існують в Україні, викликаних військовою агресією російської федерації проти України, в обвинуваченого ОСОБА_8 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченого та його місцезнаходження.

Про наявність ризику вчинення нових кримінальних правопорушень свідчить те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні трьох епізодів корисливих тяжких злочинів із застосування насильства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, крім того проводиться перевірка за фактом самовільного покинення останнім військової частини.

При цьому, колегія суддів враховую те, що причиною вчинення інкримінованого кримінального правопорушення стало відсутність грошових коштів.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою,то такі доводи захисника на переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Доводи апеляції захисника про те, що судом першої інстанції не враховано особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та офіційне місце реєстрації, колегією судді не можуть бути враховано, оскільки останній на даний час становить підвищену суспільну небезпеку, а саме у нього наявні високий ризик можливості переховування від органів досудового розслідування та з метою уникнення кримінальної відповідальності наявний ризик впливу на свідків та потерпілих, іншого співучасника злочину, зважаючи, що він вину не визнає та вказує про фальсифікацію матеріалів органом досудового розслідування..

Також ОСОБА_8 самовільно залишив військову частину, не має жодних заробітків, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчинення нових кримінальних правопорушень. Як вбачається з матеріалів клопотання причиною вчинення кримінальних правопорушень було відсутність коштів та бажання одержати чуже майно, вказане свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доводи захисника про відсутність вказаного ризику колегією суддів не можу бути враховано оскільки ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не стала, вчинив три епізоди нових умисних корисливих злочинів.

Посилання захисника про наявність у ОСОБА_8 матері, цивільної дружини та малолітніх дітей за якими потрібно піклуватись, колегією суддів не може бути враховано оскільки за наявності цієї обставини, вказане жодним чином не вплинуло на поведінку ОСОБА_8 .

Існування ризику незаконного впливу на потерпілих, свідків, іншого співучасника злочину пов`язане, у першу чергу, із процедурою отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав.

З огляду на це, ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків, іншого співучасника злочину існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом. При цьому, колегія суддів враховує, що підозрюваний вину не визнав, показання не надавав, а тому може тиснути на свідків з метою зміни ними наданих показань.

Також, колегія суддів наголошує, що у ОСОБА_8 наявний ризик переховування від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, а тому усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання, підозрюваний зможе без перешкод залишити своє місце проживання.

Також, суддею районного суду не враховано тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25 квітня 2000 року). При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду». Наведені обставини можуть бути підставою і мотивом для підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, суддя районного суду не врахував те, що всі свідки та потерпілі ще не допитані, а тому підозрюваний перебуваючи на волі може здійснювати на них психологічний тиск метою зміни ними своїх свідчень, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Апеляційні вимоги прокурора стосовно наявності ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 ст.177 КПК України є такими, що знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки ОСОБА_8 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, залишив самовільно військову частині, не має стабільного джерела доходів, не має стримуючих факторів - міцних соціальних зв`язків.

А тому, у разі обрання ОСОБА_8 , більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою - це не може запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншого співучасника злочину, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Крім того, зважаючи на наявність реальних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 застосування тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, оскільки в даному випадку інтереси суспільства, превалюють над інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи обґрунтованість підозри підозрюваному ОСОБА_8 , а також наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України колегія суддів приходить до висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 , необхідно застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких підстав у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обставин цієї справи та серйозності висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії, не буду надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, колегію суддів не можуть бути враховані доводи захисника про можливість визначення обвинуваченому розміру застави, оскільки у відповідності до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженн і щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.01.2024 необхідно скасувати та постановити нову ухвалу обравши найсуворіший запобіжний захід в межах дійї строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.176, 177, 181, 183, 184, 194, 196, 376, 405, 407, 409, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.01.2024, якоюстосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, - скасувати.

Клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0004679,за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 10 днів, в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою обчислювати з 14.45 год. 24 січня 2024 року до 14.45 год.

02 лютого 2024 року

Взяти під варту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно в приміщенні апеляційного суду.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4