Провадження № 1-кс/204/3591/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, офіційно не працевлаштованого, зі слів маючого на утриманні неповнолітю дочку, раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 23 грудня 2022 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання призначеного вироком Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 16.07.2021 року остаточно призначено покарання у вигляді 3 років та шести місяців позбавлення волі,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчої ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год.30хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб та який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року N 3275-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ніч з 14 на 15 грудня 2023 року, маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у сховище, повторно, в умовах воєнного стану, що належить раніше незнайомому потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходячи повз автомобіля марки «NISSAN LEAF», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, припаркований поблизу будинку № 23 по вулиці Робоча у м. Дніпро, побачив у вказаному автомобілі 10 упаковок чаю, технічний паспорт на автомобіль NISSAN LEAF, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , сидіння для собаки, два курви-метра «Laserliner» білого кольору, який він визначив, як предмет свого злочинного посягання. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 знаходячись у вказаному місці та вказаний час, діючи умисно, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, наблизився до вищевказаного автомобіля марки «NISSAN LEAF», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору припаркованого поблизу будинку № 23 по вулиці Робоча у м. Дніпро та з метою реалізації раптово виниклого умислу, шляхом розбиття правого заднього пасажирського скла ОСОБА_5 , проник до автомобіля марки «NISSAN LEAF» діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 а саме: 10 упаковок чаю, технічний паспорт на автомобіль NISSAN LEAF, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , сидіння для собаки, два курви-метра «Laserliner» білого кольору, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється. В наступному, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, таким чином виконавши всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця. Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану. 15.12.2023 року о 19.26 годині (дата та час фактичного затримання 15.12.2023 року 14.16 години), за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ч. 185 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11 грудня 2013 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська засуджено за ч.1 ст.263 КК України призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 03 грудня 2020 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 16 липня 2021 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська засуджено за ч. 3ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання за вироком в Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2020 року призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та шість місяців; 19 травня 2021 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; 16 липня 2021 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; 28 березня 2022 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років шести місяців позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі; 23 грудня 2022 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання призначеного вироком Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 16.07.2021 року остаточно призначено покарання у вигляді 3 років та шести місяців позбавлення волі. 16.12.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Підозра ОСОБА_5 повністю обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 15.12.2023 року; протокол огляду місця події від 15.12.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 15.12.2023; рапортом співробітника СКП ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 15.12.2023 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.12.2023 року; протоколом огляду місця події від 15.12.2023 року; висновком експерта № СЕ-19/104-23/46302-Д за результатами судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) від 15.12.2023 року; повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.09.2022 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 16.12.2023; протоколом впізнання пред`явлення речей для впізнання зі участі потерпілого ОСОБА_9 ; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження. Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України. Аналізуючи зібрані доказані, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність фактів та відомостей, які вказують на те, що саме ОСОБА_5 причетний до вчинення вищевказаного злочину. Також, проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, досудове розслідування приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України та в п. 1, 4, 6 ст.178 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином. В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Слід зазначити, що ОСОБА_5 постійного офіційного місця роботи не має, міцних соціальних зв`язків не має, що вказує на можливість переховування останнього від досудового розслідування та суду. Крім того, враховуючи, що Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан, останній може покинути території Дніпропетровської області та України. 3) Можливість незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні. Органом досудового розслідування із врахуванням того факту, що ОСОБА_5 у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного та можливістю ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження, відомі особисті дані та місце проживання свідків у даному кримінальному провадженні, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення та експертів у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, з метою уникнення відповідальності за вчинений тяжкий злочин шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на підстави та ризики зазначені у клопотанні.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного також заперечував проти задоволення клопотання, вважає ризик щодо впливу на свідків недоведеним, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний має тісні соціальні зв`язки та постійне місце проживання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків. Проте, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження лише один ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 враховуючи наявність судимостей та розуміючи неможливість уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику переховування.

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризику, який було встановлено у судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, реєстрації та тісних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, наявність непогашених судимостей, а також враховуючи наявність ризику, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення в якому він підозрюється буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням цього слідчий суддя вважає, що достатньою сумою застави необхідно визначити 100 000 гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 12 лютого 2024 року.

Визначити заставу у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, МФО 820172, р/р UA0017442 в ГУДКСУ у м. Київ.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади у разі наявності свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу направити до ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1