Справа № 524/7262/23
Провадження № 1-кп/524/652/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001595 від 28.06.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, перебуває у декретній відпустці, має на утриманні малолітню дитину, одружена, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02.06.2023 близько 08 години більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено. ОСОБА_7 зустрілася з ОСОБА_5 на вул. Вадима Бойка в м. Кременчуці, неподалік від приміщення «Житлорембудсервіса» , де у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння коштами ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою.

З метою виконання свого злочинного наміру ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, за допомогою електроннообчислювальної техніки, яка підключена до мобільного інтернету, скориставшись довірливістю ОСОБА_5 взяла належний їй мобільний телефон та попрохала ввести дані для входу у мобільні додатки «Приват24» та «Дія» під приводом пошуку ліків. Взявши до рук мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_7 через мобільний додаток «Приват24» оформила онлайн кредит в ТОВ «Лінеура Україна» за договором № 3717942 та о 08 год 33 хв отримала від ТОВ «Лінеура Україна» кредитні кошти в сумі 3000 гривень, номер транзакції iPay.ua - 246251066, які були зараховані на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_7 перевела з вищевказаної картки потерпілої ОСОБА_5 на свою картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 о 08 год 37 хв грошові кошти в сумі 3015,08 грн та витратила їх на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_7 заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство), вчиненому за допомогою електронно обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, 02.06.2023, знаходячись на вул. Вадима Бойка в м. Кременчуці, точного часу не встановлено, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння коштами ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою.

З метою виконання свого злочинного наміру ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, повторно, за допомогою електронно-обчислювальної техніки, яка підключена до мобільного інтернету. скориставшись довірливістю ОСОБА_5 взяла належний їй мобільний телефон та попрохала ввести дані для входу у мобільні додатки «Приват24» та «Дія» під приводом пошуку ліків. Взявши до рук мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_7 через мобільний додаток «Приват24» оформила онлайн кредит в ТОВ «Авентус Україна» за договором № 6724745 та отримала від ТОВ «Авентус Україна» кредитні кошти в сумі 2000 гривень, номер транзакції iPay.ua - , які були зараховані на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_7 перевела з вищевказаної картки потерпілої ОСОБА_5 на свою картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 о 08 год 48 хв грошові кошти в сумі 1206,03 грн, о 09 год 20 хв грошові кошти в сумі 1005,03 грн та витратила їх на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2211,06 грн.

Вказаними діями ОСОБА_7 заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство), вчиненому повторно за допомогою електронно обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, 09.06.2023, точного часу не встановлено, ОСОБА_7 зустрілася з ОСОБА_5 на провулку Давида Гурамішвілі в м. Кременчуці, де у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння коштами ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою.

З метою виконання свого злочинного наміру ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, повторно, за допомогою електронно-обчислювальної техніки, яка підключена до мобільного інтернету, скориставшись довірливістю ОСОБА_5 взяла належний їй мобільний телефон та попрохала ввести дані для входу у мобільні додатки «Приват24» та «Дія» під приводом що їй потрібно ввести дані про те, що вона хворіє. Взявши до рук мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_7 через мобільний додаток «Приват24» оформила онлайн кредит ТОВ «Мілоан» за договором № 100896273 та отримала від ТОВ «Мілоан» кредитні 1 кошти в сумі 4000 гривень, які були зараховані на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_7 перевела з вищевказаної картки потерпілої ОСОБА_5 на свою картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 об 1 1 год 45 хв грошові кошти в сумі 4000 грн та витратила їх на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_7 заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство), вчиненому повторно за допомогою електронно обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, 09.06.2023, точного часу не встановлено, ОСОБА_7 знаходилася з ОСОБА_5 на провулку Давида Гурамішвілі в м. Кременчуці, де у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння коштами ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою.

З метою виконання свого злочинного наміру ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, повторно, за допомогою електронно-обчислювальної техніки, яка підключена до мобільного інтернету, скориставшись довірливістю ОСОБА_5 взяла належний їй мобільний телефон та попрохала ввести дані для входу у мобільні додатки «Приват24» та «Дія» під приводом що їй потрібно ввести дані про те, що вона хворіє. Взявши до рук мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_7 через мобільний додаток «Приват24» оформила онлайн кредит в ТОВ «Слон кредит» за договором № 1055297 та отримала від ТОВ «Слон кредит» кредитні кошти в сумі 3400 гривень, номер транзакції iPay.ua - 249374356. які були зараховані на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належно ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_7 перевела з вищевказаної картки потерпілої ОСОБА_5 на свою картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 об 11 год 45 хв грошові кошти в сумі 4442,21 грн та витратила їх на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_7 заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство), вчиненому повторно за допомогою електронно обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, 14.06.2023, точного часу не встановлено, ОСОБА_7 зустрілася з ОСОБА_5 біля будинку АДРЕСА_3 , де у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння коштами ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою.

З метою виконання свого злочинного наміру ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, повторно, за допомогою електронно-обчислювальної техніки, яка підключена до мобільного інтернету, скориставшись довірливістю ОСОБА_5 взяла належний їй мобільний телефон та попрохала ввести дані для входу у мобільні додатки «Приват24» та «Дія» під приводом що їй потрібно ввести дані про те, що вона хворіє. Взявши до рук мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_7 через мобільний додаток «Приват24» оформила онлайн кредит в ТОВ «Слон кредит» за договором № 1055297 та отримала від в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором № 808496841 та отримала від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитні кошти в сумі 500 гривень, які були зараховані на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 ..

У подальшому ОСОБА_7 перевела з вищевказаної картки потерпілої ОСОБА_5 на свою картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 о 12 год 36 хв грошові кошти в сумі 1507,54 грн та витратила їх на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_7 заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство), вчиненому повторно за допомогою електронно обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

29.09.2023 року між прокурором ОСОБА_8 і обвинуваченою ОСОБА_7 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_7 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначене покарання за ч.3 ст. 190 КК України у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучена заява від потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якої остання надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченою.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердили згоду потерпілої на укладення угоди .

Захисник ОСОБА_6 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченою вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в його присутності.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 винною себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України визнала повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння нею кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і вона їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, вона цілком розуміла надані їй законом права, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачена вказала, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена нею в присутності її захисника, добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України (у редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення до набрання чинності Закону України № 3233-IX від 13.07.2023) , які згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілою письмової згоди прокурору на укладання нею угоди. Прокурором надано заяви потерпілої ОСОБА_5 відповідно до якої вона надає згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченою, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_7 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_7 ..

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 13.07.2023 на тимчасово вилучене майно підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_7 та прокурором ОСОБА_8 , укладену 29.09.2023 року.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді 13.07.2023 року на тимчасово вилучене майно - скасувати.

Речові докази: банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Автозаводського районного

суду м. Кременчука ОСОБА_9