ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №621/990/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/276/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України
УХВАЛА

Іменем України

10 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 30 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зідьки Зміївського району Харківської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- Зміївським районним судом Харківської області від 29.11.2019 року за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 3 (три) роки. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.12.2022 року звільнений від відбування покарання за вище зазначеним вироком;

засуджений за:

- ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років обмеження волі;

- ч. 1 ст. 263 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно вироку, на початку вересня 2022 року, більш точної дати та часу встановити не вдалося за можливе, ОСОБА_8 , перебуваючи в с. Зідьки Чугуївського району Харківської області, поблизу річки Сіверський Дінець, виявив самосів дикорослої рослини коноплі, яку обірвав, висушив, подрібнив на місці виявлення та в подальшому переніс до житлового будинку свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став зберігати її для особистого вживання без мети збуту, а в подальшому - частково вживати шляхом куріння через саморобний пристрій з полімерних пляшок. 03 лютого 2023 року, в ході проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено: 2 паперових згортки з подрібненою речовиною рослинного походження; два фрагменти полімерних пляшок з нальотом речовини темного кольору; металеву банку з подрібненою речовиною рослинного походження, які відповідно до висновку експерта за спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121 - 23/2568-НЗПРАП від 07.03.2023 року, є речовиною рослинного походження, зеленого кольору, загальною вагою 17,6045 грамм та є особливо небезпечним наркотичним засобом - каннабіс, обіг якого заборонено, та маса якого в перерахунку на суху речовину становить 16,0228 грам; нашарування речовини світло-коричневого кольору, що знаходяться на внутрішніх поверхнях нижньої та верхньої частини полімерних пляшок містять в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт каннабісу, обіг якого заборонено, та маса якого становить 1,4 грама.

Таким чином, ОСОБА_8 незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту за місцем свого проживання наркотичні засоби.

Крім того, 24 грудня 2022 року, ОСОБА_8 , перебуваючи в смт. Борова Ізюмського району Харківської області, знайшов порох та 5 бойових припасів, які в подальшому переніс до свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де став їх зберігати без передбаченого дозволу , встановленого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-ХІІ від 17.06.1992, та всупереч «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року. 03 лютого 2023 року в ході проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , працівникам поліції було виявлено та вилучено предмети циліндричної форми, схожі на патрони, та металеву банку з речовиною, схожою на порох, які відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № СЕ - 19/121-23/2466-БЛ від 14.02.2023 року є 5 патронами, з яких: - патрон калібру 14,5х114 є боєприпасом - бойовим великокаліберним кулеметним патроном, призначеним для стрільби з нарізної вогнепальної зброї відповідно калібру та типорозміру патронника (протитанкові рушниці, кулемети); - патрон калібру 12,7х108 є боєприпасом - бойовим великокаліберним кулеметним патроном, призначеним для стрільби з нарізної вогнепальної зброї відповідно калібру та типорозміру патронника ( кулемети ДШКМ); - патрони калібру 5,45х39АК є боєприпасами - бойовими проміжними патронами, призначеними для стрільби зі зброї системи Калашнікова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети). Речовина, масою 65 грам, що міститься в металевій банці, відповідно до висновку судової експертизи за експертною спеціалізацією 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» № СЕ-19/121-23/2578-ФХВР від 14.02.2023 року, є вибуховою речовиною летальної дії - нітроцелюлоз ним (бездимним) одноосновним порохом, що здатна до хімічного перетворення шляхом швидкого згорання з ефектом вибуху при знаходженні її в замкнутому просторі, які ОСОБА_8 незаконно придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Оскільки вважає, що суд першої інстанції мав розглянути справу в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України в загальному порядку, а не за ч. 3 ст. 349 КПК України для з`ясування фактичних обставин, в тому числі для з`ясування форми і мотивів кримінального правопорушення, про які у вироку вказівки відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які просили задовольнити їх апеляційні скарги, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Згідно вироку (а. с. 62 - 66), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Дії ОСОБА_8 суд правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, а також за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів і вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до статті 12 КК України, відноситься до кримінального проступку та тяжкого злочину, а також особу обвинуваченого.

Так, судом враховано, що ОСОБА_8 раніше судимий, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, скарг на порушення громадського порядку чи інших компрометуючих відомостей щодо обвинуваченого до органів місцевої влади за місцем проживання та реєстрації не надходило.

Суд визнав обставиною, що пом`якшують покарання, щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання не встановив.

Покарання призначене ОСОБА_8 за скоєнні ним злочини, а саме за ч. 1 ст. 309 КК України - 2 (два) роки обмеження волі, ч. 1 ст. 263 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі на переконання колегії суддів не можна визнати явно несправедливим, враховуючи раніше зазначені критерії, а тому слід вважати справедливим з урахуванням вищенаведених обставин та положень передбачених ст. 414 КПК України.

З урахуванням вищезазначених обставин, даних про особу обвинуваченого призначене судом першої інстанції покарання на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом та розміром є справедливим.

Апеляційні доводи захисника про необхідність розгляду судом першої інстанції справи в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України в загальному порядку, а не за ч. 3 ст. 349 КПК України, не знайшли свого підтвердження при вивченні матеріалів провадження.

Приписами ч. 3 ст. 349 КПК України передбачено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Разом із тим, роз`яснення учасникам судового провадження спрощеного порядку розгляду не повинно носити формальний характер. Це означає, що суд, перш ніж постановити рішення про здійснення розгляду кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, повинен роз`яснити їм суть даної норми і не обмежуватися цитуванням самої статті, а у доступній, чіткій та конкретизованій формі викласти її зміст, тим самим дати розгорнуте пояснення сторонам. Метою такого роз`яснення є однакове, правильне і точне розуміння усіма учасниками судового провадження змісту цієї норми, виявлення її сутності, яку законодавець вклав у словесне формулювання. Водночас, суд має упевнитися і в тому, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконатися у добровільності їхніх позицій.

Як свідчить технічний запис судового засідання в суді першої інстанції, суд не порушив вимоги, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Так, обвинувачений, визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Суддя під час визначення порядку та обсягу дослідження доказів, роз`яснила суть здійснення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, обмежилась допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Як журналом судового засідання, так і технічним записом підтверджується, що під час судового розгляду судом були встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення по двох епізодах обвинувачення, а також з`ясовувалось, чи правильно розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Версія захисту про те, що наркотичні засоби не належали обвинуваченому, а його рідній сестрі, яка померла в 2022 році, спростовується показами ОСОБА_8 при його допиті в суді першої інстанції та суді апеляційної інстанції.

Таким чином судом першої інстанції було досліджено та належним чином враховано усі обставини, на які посилаються обвинувачений та його захисник, як на підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого, захисника слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 30 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді