Дата документу 15.01.2024 Справа № 335/4796/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/4796/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/32/24 Доповідач 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 15 січня 2024 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі, в порядку ч.4 ст.107 КПК України, матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів провадження, 05.06.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_6 , в якій заявник просив зобов`язати керівника Запорізької обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст.442, ст.109, ст.111 КК України, на підставі його заяви №15568-23.

В обґрунтування скарги зазначено, що 16.05.2023 року він звернувся до керівника Запорізької обласної прокуратури з повідомленням, в якому просив внести повідомлення про вчинений злочин до ЄРДР, окремо за ст.109, ст.111, ст.442 КК України відносно посадових осіб Концерну «МТМ», а саме відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які примушували працівників концерну без їх згоди приймати участь у медичному експерименті у вигляді вакцинації, та розпочати досудове розслідування.

Станом на час подання скарги, в порушення вимог ст.214 КПК України, посадові особи Запорізької обласної прокуратури відомості до ЄРДР не внесли, у зв`язку із чим заявник звернувся до суду із вказаною скаргою.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що в повідомленні про вчинений злочин відсутні відомості, які мають стати предметом перевірки у кримінально-процесуальному порядку. Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України. Тому, в діях службових осіб Запорізької обласної прокуратури відсутня бездіяльність в розумінні вимог ст.214 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , не погоджуючись із оскаржуваним рішенням суду, вважає ухвалу слідчого судді незаконною, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що слідчий суддя в порушення норм ст.129 Конституції України ухвалив хибне рішення, яке не відповідає вимогам ст.214 КПК України та Наказу Генерального прокурора №289, що є неприпустимим.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати керівника Запорізької обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор та ОСОБА_6 не з`явились, були належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про поважність причин неприбуття чи відкладення судового розгляду не подавали, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутності прокурора та ОСОБА_6 , що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження, без фіксації за допомогою технічних засобів.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до вимог ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя районного суду дійшов обґрунтованого висновку, відмовивши у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей за його заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з наданих матеріалів, 16.05.2023 року ОСОБА_6 звернувся до керівника Запорізької обласної прокуратури з заявою про вчинення посадовими особами Концерну «МТМ» дій, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 109, 111, 442 КК України, а саме посадові особи концерну ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зловживаючи службовим становищем примушували працівників концерну без їх згоди приймати участь у медичному експерименті у вигляді вакцинації. Просив внести відомості, викладені в його повідомлені, до ЄРДР окремо за кожний вчинений злочин та розпочати досудове розслідування у термін, визначений ст.219 КПК України. Однак, до моменту звернення зі скаргою до слідчого судді вимоги ст.214 КПК України керівником Запорізької обласної прокуратури виконані не були, відомості до ЄРДР не внесені.

При цьому, ОСОБА_6 з наведеною заявою звернувся саме до керівника Запорізької обласної прокуратури.

Згідно із листом Запорізької обласної прокуратури від 17.05.2023 № 09/1, копія якого наявна в матеріалах справи, повідомлення ОСОБА_6 від 16.05.2023 року на ім`я керівника Запорізької обласної прокуратури щодо можливого вчинення кримінального правопорушення було направлено за належністю до прокуратури нижчого рівня, а саме до Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя для розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, про що було повідомлено заявника шляхом направлення копії відповідного листа на його адресу (а.п.11).

Судова колегія вважає за необхідне констатувати, що направлення заяви до відповідного органу задля прийняття рішення за наслідком розгляду такої заяви не протирічить положенням ст.ст. 214, 216, 218 КПК України і не вказує на допущену бездіяльність.

Одночасно слідчим суддею, з урахуванням викладених скаржником вимог, було проаналізовано заяву, подану ОСОБА_6 до Запорізької обласної прокуратури щодо відсутності інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення та ознак складів заявлених кримінальних правопорушень.

Посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на наказ Генерального прокурора №289 колегія суддів вважає безпідставним, оскільки цим наказом затверджений перелік і територіальна юрисдикція окружних прокуратур, будь-якого відношення до порядку внесення відомостей до ЄРДР цей наказ не має.

Проте, відповідно до п.20 Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора № 363 від 06.08.2020, звернення громадян, у яких порушені питання не належать до повноважень органів прокуратури, відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» відповідальними підрозділами, керівниками місцевих прокуратур або їх першими заступниками та заступниками, керівниками структурних підрозділів цих прокуратур у термін не більше п`яти днів надсилаються за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянин, який подав звернення. Якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення, воно в той самий строк повертається громадянину з відповідним роз`ясненням.

Пунктом 21 цієї Інструкції передбачено, що звернення громадян, за результатами розгляду яких не приймалися рішення керівниками регіональних (місцевих) прокуратур і у яких не оскаржуються дії чи рішення працівників Генеральної прокуратури України (регіональної прокуратури), відповідальні підрозділи у термін не більше п`яти днів надсилають до регіональної (місцевої) прокуратури, якщо вирішення порушених у них питань належить до компетенції цієї прокуратури.

За потреби прокуратурам нижчого рівня доручається проведення перевірок наведених у зверненнях і запитах доводів, прийняття відповідних рішень чи надання інформації про результати перевірок.

Отже, за обставин скерування працівниками Запорізької обласної прокуратури поданої ОСОБА_6 заяви до уповноваженого органу, а саме до прокуратури нижчого рівня,колегія суддів відмічає відсутність заявленої у скарзі бездіяльності з приводу невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

Також під час апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово звертався з аналогічними скаргами до слідчого судді стосовно тієї ж самої бездіяльності керівника Запорізької обласної прокуратури, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його повідомлень про вчинення посадовими особами Концерну «МТМ» протиправних дій, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.109, 111, 442 КК України. Цим скаргам слідчими суддями була надана належна оцінка.

Зазначені обставини схиляють колегію суддів до переконання про вірність висновку слідчого судді стосовно відсутності бездіяльності з боку правоохоронного органу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 також не зазначив даних, які б можна було віднести до неправомірної бездіяльності з боку керівника Запорізької обласної прокуратури.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею по суті прийнято правильне рішення, що обумовлює відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4