Провадження № 1-кп/369/2112/23
В И Р О К

іменем України

21.12.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000235 від 10.05.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком від 07.10.2022 року Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до 34000 грн. штрафу,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 , будучи засудженим за шахрайство, 06.10.2022 року близько 18 години, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_7 , користуючись довірою останньої, отримав завдаток у сумі 43000 грн. за виготовлення меблів (ліжка, письмового стола та шафи), прийняті на себе зобов`язання наміру виконувати не мав, в обумовлені строки меблі не виготовив та не встановив, отриманими грошима розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди у вказаному розмірі.

В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, вказав, що скористався довірю потерпілої, оскільки мав фінансові проблеми, під час розгляду справи завдану своїми діями майнову шкоду відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_9 звернулась з позовом про стягнення з обвинуваченого на її користь завданої майнову шкоду у розмірі 43000 грн., а також 10000 грн. моральної шкоди, при призначенні покарання поклалась на розсуд суду, розгляд справи вважала можливим проводити у її відсутність.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, висную, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у пред`явленому обвинуваченні доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України відносяться до нетяжких злочинів, обвинувачений раніше судимий за аналогічне кримінальне правопорушення до штрафу, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність, а також добровільне відшкодування завданої майнової шкоди, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, тому обвинуваченому ОСОБА_11 за вчинене призначає покарання обмеження волі з випробуванням, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення 10000 грн. моральної шкоди, оскільки майнової шкода відшкодована.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок від 07.10.2022 року Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст.190 КК України, яким ОСОБА_4 засуджений до 34000 грн. штрафу на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

Врешті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_12