Справа № 336/1272/23
Провадження 1-кп/336/1417/2023
У Х В А Л А

02 листопада 2023 року м.Запоріжжя

Слідча суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, за скаргою ОСОБА_4 про скасування постанови дізнавача ВП №3 Запорізького районного управління поліції ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження від 06.02.2023 року в кримінальному провадженні №0000830 від 23.12.2022 р.,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2023 року, у провадження слідчого судді ОСОБА_1 передана заява слідчого судді ОСОБА_3 , подана ним у кримінальному провадженні з ЄУН 336/1272/23, провадження 1-кс/336/1417/2023.

Самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 оформлена ухвалою, постановленою у судовому засіданні, викладену у журналі судового засідання від 23.10.2023 року.

Як зазначено у журналі судового засідання, зазначена заява подана в рамках розгляду кримінального провадження за скаргою ОСОБА_4 до ОСОБА_6 скарга на бездіяльність слідчого ЄУН 336/1272/23, провадження 1-кс/336/1146/23 (мова оригіналу).

Свою заяву слідчий суддя ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що вислухавши позицію ОСОБА_4 , який висловив недовіру Шевченківському районному суду м.Запоріжжя, через те що суд утворено у непередбачений законом спосіб, що викликає у нього сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 . Суддя, посилаючись на приписи ст.ст. 77 ч. 1, п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 35 КПК України заявив самовідвід собі як слідчому судді з зазначених підстав, та ухвалив передати заяву про відвід на авторозподіл до канцелярії суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Кримінальний процесуальний кодекс не висуває вимог щодо обов`язкової участі учасників провадження при розгляді заяви про відвід. Тому у цьому випадку неявка певних учасників судового провадження, не перешкоджає вирішенню питання про відвід.

У судовому засіданні слідча суддя вислухавши ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження прийшла до висновку, що заява слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Слідчою суддею встановлені такі обставини: згідно штампу вхідної кореспонденції Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, 31.08.2023 року, за вхідним номером 26143/23-ВХ зареєстровано скаргу ОСОБА_4 , про скасування постанови дізнавача ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження від 06.02.2023 в кримінальному провадженні 0000830 від 23.12.2022 р.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.08.2023 року, скарга передана слідчій судді ОСОБА_7 .

У той же день, 31.08.2023 року, слідчою суддею Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_7 подана заява про самовідвід.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 від 08.09.2023 року, було задоволено заяву про самовідвід слідчої судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_7 , а матеріали кримінального провадження передані на повторний авторозподіл.

Протоколом повторного авторозподілу від 11.09.2023 року, кримінальне провадження ЄУН336/1272/23, пр. 1-кс/336/1146/2023, передано слідчому судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_3 .

Ухвалою від 12.09.2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_3 постановив ухвалу про призначення по скарзі ОСОБА_4 про скасування постанови дізнавача ВП№3 Запорізького районного управління поліції ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження від 06.02.2023 року в кримінальному провадженні 0000830 від 23.12.2022 р. судового засідання яке відбудеться у залі судових засідань №10 Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за адресою: м.Запоріжжя, вул. Чарівна, 117-а, каб. 33, 15.09. о 12:00 год. (мова оригіналу).

Судове засідання призначене на 15.09.2023 року перенесено на іншу дату у зв`язку із перебуванням слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_3 у нарадчій кімнаті з 14.09.2023 р. по 21.09.2023 р.

У судовому засіданні 25.09.2023 року ОСОБА_8 було заявлено відвід слідчому судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_9 від 26.09.2023 року, заява ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 була залишена без задоволення.

У судовому засіданні 02.10.2023 року ОСОБА_4 знову було заявлено відвід слідчому судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчої судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_10 від 03.10.2023 року було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчому судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_3 .

У судовому засіданні 12.10.2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_3 заявив самовідвід у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвалою від 16.10.2023 слідча суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_11 від 16.10.2023 року було відмовлено у задоволенні зави про самовідвід судді ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, викладені у статті 75 КПК України, і їх перелік є вичерпним.

Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-ІV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Веттштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Слідчий суддя ОСОБА_3 зазначив, що підставою для відводу його від розгляду кримінального провадження є той факт, що ОСОБА_4 у судовому засіданні висловив сумнів, що Шевченківський районний суд м. Запоріжжя діє на законних підставах.

Дійсно Указом Президента України №449/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів», відповідно до підпункту 6 пункту 161 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, статті 19, частини першої статті 21, пункту 40 розділу ХII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" постановлено: ліквідувати Шевченківський районний суд м.Запоріжжя, утворити Перший окружний суд міста Запоріжжя у Заводському та Шевченківському районах міста Запоріжжя із місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Проте, у відповідності до ч. 3-1. Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Тобто, Шевченківській районний суд м.Запоріжжя діє в системі судоустрою України на законних підставах.

Ствердження ОСОБА_4 , що Шевченківський районний суд м.Запоріжжя діє без законних підстав вочевидь не ґрунтуються на законі, проте такі ствердження учасника кримінального провадження об`єктивно не можуть бути підставою для самовідводу судді.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачає, що суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні якщо існують обставини, які викликають сумнів в його неупередженості.

Такі обставини повинні об`єктивно існувати, а не бути надуманими.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Під час розгляду заяви про відвід судді, не встановлено обставин, які б викликали сумніви в неупередженості та необ`єктивності слідчого судді.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Pullar v. theUnitedKingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі ВеттштайнаWеttstеіn проти Швейцарії, п. 43).

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект, а саме наявність безсторонності, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Слід зауважити, що за змістом положень статей 75, 76 КПК України недовіра учасника процесу всьому суду (судам) не може бути підставою для відводу конкретного судді.

Враховуючи вищевикладене, слідча суддя не знайшла підстав для задоволення самовідводу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження ЄУН 336/1272/23 за скаргою ОСОБА_4 на постанову дізнавача ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, а тому вказана заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 75, 81, 82 КПК України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, за скаргою ОСОБА_4 про скасування постанови дізнавача ВП №3 Запорізького районного управління поліції ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження від 06.02.2023 року в кримінальному провадженні №0000830 від 23.12.2022 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено 03.11.2023 року о 14:00

Слідча суддя ОСОБА_1