Справа № 683/1145/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м.Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бабино Старосинявського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого у філії «Старокостянтинівське лісове господарство» ДП «Ліси України» на посаді лісника, зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , депутатом не обирався, раніше не судимого

за ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2023 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік домогосподарства АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , умисно, протиправно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_4 , від якого він втратив рівновагу та впав на землю.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , діючи без відриву у часі, перебуваючи на вказаному місці, спричинив почергово ще не менше одинадцяти ударів лівою та правою ногою в голову та обличчя потерпілого ОСОБА_4 , який в цей час знаходився в положенні лежачи на землі, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді забійних ран в лобній ділянці голови посередині дещо справа, в ділянці мушлі правої вушної раковини, на слизовій оболонці нижньої губи посередині, які згідно висновку експерта №18 від 20.03.2023р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та крововиливів в правій навколоочній ділянці та у внутрішньому куті білкової оболонки правого ока, в лівій підочній ділянці, на слизовій оболонці верхньої губи посередині, в лобній ділянці голови посередині дещо зліва на фоні якого садна, саден в лобній ділянці голови зліва, в лобній ділянці справа, в скроневій ділянці зліва, в потиличній ділянці зліва,на спинці носа справа, які згідно зазначеного висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у скоєнні, інкримінованого йому кримінального проступку не визнав та пояснив, що ОСОБА_4 його оговорює, так як з матір`ю останнього у нього (обвинуваченого) був незначний конфлікт. ОСОБА_4 він не бив, а лише в день події вигулював собаку, а потерпілий кричав до нього, щоб він забрав собаку. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що перед вказаною подією, коли він їхав додому з роботи то бачив як потерпілий поблизу ставка бився з кількома військовими.

Суд критично оцінює вищевказані показання обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доводиться сукупністю зібраних та досліджених судом доказів, а не визнання ним своєї вини, суд розцінює як обраний обвинуваченим спосіб захисту.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що ввечері 18 березня 2023 р. він йшов по вул.Полісся с.Лажева Старокостянтинівської ОТГ та побачивши ОСОБА_6 , який йшов неподалік з великою собакою, зробив йому зауваження з приводу того, що собака без намордника. Після цього ОСОБА_6 кулаком правої руки вдарив його в обличчя від чого він впав на землю, а останній став бити його ногами та кулаками по голові та тулубу. Після цього припинив бити і відійшов, а він (потерпілий) пішов додому та розповів про подію дружині. Також, потерпілий ОСОБА_4 вказав, що внаслідок побиття був пошкоджений його мобільний телефон, який в послідуючому він був вимушений здати для ремонту та затратив на ремонт 1600 грн.

На досудовому слідстві потерпілий ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту з його участю 31.03.2023р., надав аналогічні показання та показав, як обвинувачений ОСОБА_6 наносив йому удари ввечері 18.03.2023р. (а.п.102-104, 137).

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні підтвердила показання потерпілого ОСОБА_4 , вказавши, що ввечері 18 березня 2023 р. чоловік вийшов з будинку та повернувся через незначний проміжок часу і розповів, що його побив ОСОБА_6 і на обличчі чоловіка були тілесні ушкодження та кров. У зв`язку з цим вона викликала поліцію, швидку допомогу та вийшла на вулицю. Неподалік вона побачила військовослужбовця та запитала, що сталось і той розповів, що її чоловіка побив інший чоловік, що йшов з собакою, вдаривши кулаком в обличчя, а далі бив лежачого. Свідок підтвердила, що перед подією у ОСОБА_4 вона не бачила ніяких тілесних ушкоджень чи слідів крові на обличчі чи інших частинах тіла.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який в суді вказав, що був свідком конфлікту - суперечки з нецензурною лайкою між потерпілим та обвинуваченим під час якого потерпілий впав на землю, а обвинувачений був біля нього. Через незначний проміжок часу прийшла дружина потерпілого, приїхала поліція та лікарі.

Данимии протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 18 березня 2023 року, з яких вбачається, що ОСОБА_4 звернувсь з заявою до відділу поліції №1 Хмельницького райуправління поліції ГУ НП в Хмельницькій області про те, що приблизно о 20 год. 30 хв. сусід ОСОБА_10 вдарив його від чого він впав на землю та став бити ногами. Матеріальної шкоди не заподіяно (а.п.78).

Висновком судово-медичної експертизи №18 від 20.03.2023р., згідно якого у потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійних ран в лобній ділянці голови посередині дещо справа, в ділянці мушлі правої вушної раковини, на слизовій оболонці нижньої губи посередині, які могли виникнути від, як мінімум, трьох дій-ударів тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути взуті ноги, кулаки сторонньої особи, або їм подібні предмети, і по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та крововиливів в правій навколоочній ділянці та у внутрішньому куті білкової оболонки правого ока, в лівій підочній ділянці, на слизовій оболонці верхньої губи посередині, в лобній ділянці голови посередині дещо зліва на фоні якого садна, саден в лобній ділянці голови зліва, в лобній ділянці справа, в скроневій ділянці зліва, в потиличній ділянці зліва, на спинці носа справа, які виникли від, як мінімум, дев`яти дій-ударів, тертя тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути взуті ноги, кулаки рік сторонньої особи, або їм подібні предмети і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані вище тілесні ушкодження могли виникнути в строк вказаний в постанові та за обставин вказаних ОСОБА_4 . Враховуючи локалізацію та розміри виявлених тілесних ушкоджень, виникнення їх при падінні з висоти власного зросту малоймовірне (а.п.101).

Також, суд зазначає, що показання свідка ОСОБА_11 , приводу того, що він разом з ОСОБА_6 ввечері після роботи їхали автомобілем останнього і він бачив, як троє чоловіків били потерпілого, суд не приймає до уваги, оскільки вони ніяким чином не доводять невинуватість обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо вчинення інкримінованого йому кримінального проступку відносно ОСОБА_4 та спростовуються вищенаведеними показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Також, суд вказує на суттєву розбіжність у показаннях свідка ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_6 , який повідомив, що потерпілого били троє військових, натомість свідок ОСОБА_11 вказав, що потерпілого били троє чоловіків, що були одягнені у цивільний одяг і така подія була на відстані всього лише 2-3 метра від нього.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про визнання неналежними та недопустимими доказами, докази, надані прокурором на доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, обґрунтовуючи тим, що обвинувачений та захисник не були ознайомлені з матеріалами кримінального провадження, чим не виконано вимоги ст.290 КПК України.

Таке клопотання захисту, суд відхиляє, з наступних підстав.

Так, під час судового розгляду даного кримінального провадження, на обґрунтування вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.125 КК України, прокурором надано наступні докази: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 18 березня 2023 року (а.п.78); протокол слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_4 від 31.03.2023р. (а.п.102-104, 137) та висновок судово-медичної експертизи №18 від 20.03.2023р. відносно потерпілого ОСОБА_4 (а.п.101).

Відповідно ч.1, 2, 12, 13 ст.290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Відкриття матеріалів дізнання сторонами кримінального провадження здійснюється в порядку, передбаченому статтями 301 і 314 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.301 КПК України у разі прийняття прокурором рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор зобов`язаний у межах строків, визначених частиною другою цієї статті, забезпечити надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику, потерпілому чи його представнику копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення, а у разі неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за останнім відомим місцем проживання чи перебування таких осіб. У разі відмови вказаних осіб їх отримати чи зволікання з отриманням вказані особи вважаються такими, що отримали доступ до матеріалів дізнання. Про відмову від отримання копій матеріалів дізнання чи неотримання таких копій складається відповідний протокол, який підписується прокурором та особою, яка відмовилася отримувати, або прокурором, якщо особа не з`явилася для отримання копій матеріалів дізнання.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що старшим дізнавачем СД ВП №1 Хмельницького райуправління поліції ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_12 07.04.2023р. за вих.№3339 за адресою місця проживання - АДРЕСА_1 направлено повідомлення підозрюваному ОСОБА_6 про подання прокурору зібраних матеріалів дізнання та повідомлення про підозру (а.п.132).

Згідно даних протоколу неотримання копії матеріалів дізнання від 07 квітня 2023р. прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 складено даний протокол у зв`язку з нез`явленням підозрюваного ОСОБА_6 для отримання копії матеріалів дізнання у кримінальному провадженні №0000053 від 19.03.2023р. та відповідно до вимог ч.5 ст.302 КПК України підозрюваному ОСОБА_6 за місцем його проживання: АДРЕСА_2 надіслано копії матеріалів дізнання у кримінальному провадженні №0000053 від 19.03.2023р. на 65 арк., обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000053 від 19.03.2023р. на 3 арк., реєстр матеріалів кримінального провадження №0000053 від 19.03.2023р. на 2 арк. (а.п.136) і вищевказані документи були вручені підозрюваному ОСОБА_6 (а.п.8-10).

З наведеного вбачається, що органом дізнання та прокурором були дотримані вищевказані норми КПК України і підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, що отримав доступ до матеріалів дізнання, а тому відсутні підстави для визнання неналежними та недопустимими докази надані прокурором в судовому засіданні.

Тому, оцінюючи, досліджений в судовому засіданні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та кваліфікація його діяння за ч.2 ст.125 КК України - правильна.

Відповідно до ст.66 та ст.67 КК України обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а саме, що він по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, тому суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України необхідне й достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів у виді громадських робіт.

Також, потерпілим цивільним позивачем ОСОБА_4 пред`явлено позов до обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_6 про стягнення 3940,1 грн. матеріальної та 20 000 грн. моральної шкоди, завданої злочинними діями обвинуваченого та стягнення 4000 грн. процесуальних витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні потерпілий цивільний позивач ОСОБА_4 підтримав позов повністю, просив його задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, заподіяних йому ОСОБА_6 , він тривалий час амбулаторно лікувавсь в зв`язку з чим майже десять днів їздив у лікарню та витратив на пальне 1604 грн., купив ліки на суму 736,1 грн., а також обвинувачений пошкодив телефон, за ремонт якого він сплатив 1600 грн. Крім того, він відчував біль, фізичні та психологічні страждання, через що був порушений нормальний ритм його життя, чим заподіяно йому обвинуваченим моральну шкоду в 20 000 грн., а також для надання правової допомоги він залучив адвокат ОСОБА_5 і такі процесуальні витрати становлять 4000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_6 позов не визнав та заперечив проти його задоволення, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог.

Заслухавши сторони та дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов потерпілого цивільного позивача ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала та згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Встановлено, що у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілим цивільним позивачем ОСОБА_4 витрачено 736,1 грн. на лікування - купівлю медпрепаратів, що підтверджується даними фіскальних чеків доданих до позовної заяви (а.п.25 /зворот/).

Також, за надання правничої допомоги у даному кримінальному провадженні потерпілий цивільний позивач ОСОБА_4 сплатив адвокату ОСОБА_5 4000 грн., що підтверджується даними договору про надання правої допомоги від 28.03.2023р. (а.п.21); даними ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 згідно договору від 28.03.2023р. Серія ВХ №1046434 від 22.05.2023р. (а.п.22); даними свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_5 Серія ЖТ №434 від 05.12.2017р.; даними квитанцій до прибуткового касового ордеру №12 від 28.03.2023р. про оплату послуг адвоката - 4000 грн. (а.п.26).

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 736,1 грн. та процесуальних витрат на надання правничої допомоги підлягають задоволенню та слід стягнути з обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_6 на користь потерпілого цивільного позивача ОСОБА_4 736,1 грн. матеріальної шкоди та 4000 грн. процесуальних витрат на надання правничої допомоги.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимови цивільного позивача ОСОБА_4 в частині стягнення з обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_6 1604 грн. матеріальної шкоди, як зазначає позивач, затрачені на купівлю пального для автомобіля для поїздок у лікарню, у зв`язку з амбулаторним лікуванням та 1600 грн., як зазначає позивач, затрачені на заміну пошкодженого дисплея мобільного телефону, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, що саме ці витрати ним були понесенні, внаслідок протиправних дій обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_6 .

Так, відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження вартості витрат на пальне позивач надав фіскальні чеки на загальну суму 1604,8 грн. (а.п.25), однак з їх змісту не вбачається, що саме позивачем було сплачено кошти за придбане пальне, також позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності та використання ним автомобіля, розмір витрат палива з розрахунку на 100 км., а також не зазначено період, маршрути, відстань та кількість поїздок, для яких, як вказує позивач купувалось пальне, що позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість понесених витрат на загальну суму 1604,8 грн.

Також, на підтвердження розміру матеріальної шкоди, в сумі 1600 грн., як зазначено позивачем, затрачених на ремонт телефону, що був пошкоджений відповідачем, надано товарний чек від 22.03.2023р. (а.п.25 зворот).

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності у його власності мобільного телефону, який за твердженням позивача пошкодив відповідач, а з даних вищевказаного товарного чеку вбачається, що здійснено заміну дисплею телефону, однак не вказано причин такої заміни, дані про виконавця робіт, що також позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість понесених витрат на загальну суму 1600 грн.

Крім того, суд зазначає, що як вбачається з даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 18 березня 2023 року ОСОБА_4 при звернені з заявою до відділу поліції №1 Хмельницького райуправління поліції ГУ НП в Хмельницькій області вказав, що йому не було завдано матеріальної шкоди.

Також, в силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Згідно роз`яснень, даних у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи, що заподіяла шкоду, фізичні та душевні страждання потерпілого, який у зв`язку з даною подією переніс стрес, вимушений був змінити звичний спосіб життя, докладати додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Крім того, потерпілому було заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад його здоров`я, внаслідок чого він переніс фізичний біль, змушений був вживати додаткових заходів щодо відновлення стану свого здоров`я та реабілітації.

Враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і об`єм моральних страждань потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що моральне відшкодування слід визначити у розмірі 6000 грн.

Така грошова сума, на думку суду є виваженою та справедливою, як стосовно потерпілого, так і обвинуваченого.

Питання речових доказів слід вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті ) годин.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 736,1 грн. матеріальної шкоди, 6000 грн. моральної шкоди та 4000 грн. процесуальних витрат на надання правничої допомоги, а у решті позову - відмовити.

Початком строку відбування покарання рахувати день звернення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішенням судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Негайно вручити копію вироку після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1