Справа № 216/5990/23
Провадження № 1-кс/216/3296/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на тимчасове вилучене майно

22 грудня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №8 клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000508 від 01.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури про арешт майна, яке мотивоване таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.06.2023 о 08.11 годин невстановлена особа зателефонувала з номеру НОМЕР_1 та представилась працівником банку АТ КБ «Приват банк», в ході розмови, на вимогу останнього потерпілим ОСОБА_4 на клавіатурі телефону було натиснуто цифру«1», після чого використовуючи електронно - обчислювальну техніку заволоділа грошовими коштами у сумі 612 гривень шляхом перерахування з банківської картки потерпілого ОСОБА_4 № НОМЕР_2 на картку № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_5 .

За даним фактом 01.06.2023 розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 90000508, з кваліфікацією кримінального правопорушення: ст. 190 ч.3 КК України.

Достовірно встановлено, щодо скоєння кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_4 , 1965 року народження причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає АДРЕСА_2 .

13 грудня 2023 слідчим суддею Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку та винесено ухвалу іменем України від 13.12.2023 справа № 216/5990/23 провадження 1-кс/216/3224/23.

22.12.2023 в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , було проведено обшук. На час проведення обшуку в приміщенні даної квартири перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході обшуку виявлені та вилучені: мобільний телефон марки «REDMI 9T» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_4 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ» абонентський номер НОМЕР_6 , що упакований в полімерний пакет НПУ PSP 1368843; Банківська карта ПУМБ НОМЕР_7 , що упакована в полімерний пакет НПУ PSP 1368843;

Вказане майно, що перебувало у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000508 від 01.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Зазначені речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існує реальна загроза їх зникнення або пошкодження та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати у кримінальному провадженні.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, перенесення предметів вчинення злочину, що мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим прокурор звернувся з даним клопотанням.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, на задоволенні наполягає.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення клопотання прокурора та просив справу розглядати у його відсутність.

Вислухавши учасників процесу та вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000508 від 01 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 13 грудня 2023 року слідчому надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_3 .

Згідно протоколу обшуку від 22 грудня 2023 року у приміщенні квартири АДРЕСА_3 слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 був проведений обшук в період часу з 07.53 години до 08.41 години, в ході якого виявлено та вилучено зокрема мобільний телефон марки «REDMI 9T» в корпусі чорно кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_4 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ» абонентський номер НОМЕР_6 , що упакований в полімерний пакет НПУ PSP 1368843, банківську карту ПУМБ НОМЕР_7 , що упакована в полімерний пакет НПУ PSP 1368843, належні ОСОБА_5 .

Постановою слідчого СВ КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 22.12.2023 вищевказане вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000508 від 01.06.2023 року.

Клопотання прокурора обґрунтовано метою збереження речових доказів, а саме запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Так, надані органом досудового розслідування докази на даній стадії надають можливість вважати, що виявлені та вилучені під часу обшуку речі, можуть вважатись доказами злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а тому вони підлягають арешту.

В свою чергу не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, що призведе до втрати доказів в рамках даного кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з наведеними слідчим підставами для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

При цьому слідчим суддею враховуються вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення збереження вказаного майна як доказу вчинення кримінального правопорушення, враховуючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, тому його слід задовольнити.

Крім цього слід зазначити, що накладенням арешту в силу ст. 170 КПК України є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, заходом забезпечення кримінального провадження, яке застосовується з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167-173, 234-236 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000508 від 01.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку, проведеного 22 грудня 2023 року за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

-мобільний телефон марки «REDMI 9T» в корпусі чорно кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_4 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ» абонентський номер НОМЕР_6 , що упакований в полімерний пакет НПУ PSP 1368843,

-банківську карту ПУМБ НОМЕР_7 , що упакована в полімерний пакет НПУ PSP 1368843

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1