ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівців від 16 жовтня 2023 року, постановлену щодо нього в порядку ст. 331ч.1 КПК України,-

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 16 жовтня 2023 року клопотання прокурора ОСОБА_5 задоволено та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 14 грудня 2023 року.

На вказану ухвалу суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт або вирішити долю застави, в порядку ст. 182 ч.2 та ст. 616 ч.5 КПК України.

На обґрунтування своїх вимог обвинувачений вказував, що прокурор в своєму клопотанні необґрунтовано посилається на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не надаючи при цьому жодних доказів цього, а скерування до суду обвинувального акту не доводить, що обвинувачення законне та ґрунтується на законних доказах.

Вказував, що кримінальне провадження щодо нього було предметом розгляду в суді 1 інстанції і сторона обвинувачення не спромоглася довести суду його вини. Вважає, що за відсутності доказів його вини, тримання під вартою є формою психологічного тиску на нього, морального знущання та катування, тобто, прокурор намагається виснажити його.

Стверджував, що посилання прокурора на його неналежну процесуальну поведінку під час звільнення під заставу є маніпулятивним, ґрунтується на

ЄУНСС 727/10669/21 НП 11кп/822/429/23 головуючий у 1інстанції ОСОБА_7

припущеннях та незаконних доказах. Крім того, прокурор за два роки жодного разу не звертався з клопотанням звернути заставу в дохід держави, оскільки даних про його своєчасне повідомлення про розгляд справи в матеріалах справи немає, і ніхто з працівників поліції, які виконували привід, до нього додому не приходили.

Просив врахувати, що 16.02.2022 року Законом України №2532 були внесені зміни до ст. 176 КПК України, відповідно до яких, осіб, які обвинувачуються за ч. 2, 3 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не застосовується.

Апелянт вказував, що у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, є зареєстроване місце проживання, до взяття його під варту він офіційно працював, сплачував податки. Вважає необґрунтованим ризик переховування від суду, оскільки в Україні діє заборона на виїзд чоловіків за кордон, а також діє паспортний режим.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, який просив задовольнити подану ним скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та доводи апелянта, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Першотравневого районного суду м. Чернівців знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000117 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 16 жовтня 2023 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою строком на 60 днів.

З таким рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки судом під час розгляду клопотання прокурора були в повній мірі досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, перевірено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати і вони виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 . А тому твердження апелянта про формальність прийнятого рішення є безпідставними та необґрунтованими.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, у тому числі за скоєння умисних тяжких корисливих злочинів, на даний час він обвинувачується у вчиненні тяжких та невеликої тяжкості злочинів, повторно, У випадку визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, йому загрожуватиме покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Враховуючи, що розгляд цього кримінального провадження ще триває, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , тяжкість інкримінованих йому злочинів, їх кількість, обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотань про обрання міри запобіжного заходу і його продовженні, а також те, що обвинувачений в цьому провадженні оголошувався в розшук, колегія суддів вважає, що є достатні підстави вважати, що ризики, які були наявні при обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , не зменшилися, а існують ризики того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду. А тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Що стосується доводів апелянта про те, що йому незаконно змінили запобіжний захід з застави на взяття під варту, то вони є необґрунтованими, оскільки ухвала про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 була оскаржена ним до суду апеляційної інстанції і суд дав належну оцінку діям суду першої інстанції в своєму рішенні.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта щодо вирішення питання про звернення в дохід держави застави, оскільки такі вимоги можуть бути предметом розгляду в суді першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Щодо змін, які були внесені в частину 6 статті 176 КПК України Законом України №2532, то колегія суддів вважає, що таке тлумачення апелянта щодо їх змісту є довільним трактуванням закону та ніяким чином не стосується інкримінованих йому дій та обрання йому запобіжного заходу.

Крім того, з оскаржуваної ухвали вбачається, що 16.10.2023 року ОСОБА_6 був присутнім при розгляді клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу вигляді триманні під вартою на 60 діб і вказане рішення суду було проголошено ОСОБА_6 в той же день. А тому твердження ОСОБА_6 про те, що він незаконно утримується під вартою 4 доби, є голослівними.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали і зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

А тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівців від 16 жовтня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 грудня 2023 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

Копія. Згідно з оригіналом: суддя