У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому в місті Ужгороді заяву захисника підозрюваної ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 14.02.2023

в с т а н о в и в:

на розгляді слідчої судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 , перебувають матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 14.02.2023.

12.10.2023 захисник підозрюваної заявив слідчій судді ОСОБА_7 відвід, мотивуючи тим, що при вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні йому було встановлено надмірний розмір застави, а судовий розгляд проводився за відсутності перекладача.

У судовому засіданні прокурор проти заявленого відводу заперечив, просив заяву захисника залишити без задоволення.

У судовому засіданні захисник заявлений ним відвід підтримав просив його задовольнити.

У судовому засіданні підозрювана підтримала свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників процесу та проаналізувавши підстави заявленого відводу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви захисника про відвід, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості .

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим.

Наведений перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість слідчого судді при розгляді справи, яка перебуває у його провадженні. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 08.04.2010, п. 97).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява № 4785/02, рішення від 10.12.1999, п. 66), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Як зазначає Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, п. 53) правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Відповідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу.

За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Суд з`ясував, що на розгляді слідчої судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 перебувають матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 14.02.2023.

12.10.2023 захисник підозрюваної заявив слідчій судді ОСОБА_7 відвід, мотивуючи тим, що при вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні йому було встановлено надмірний розмір застави, а судовий розгляд проводився за відсутності перекладача.

Оцінюючи доводи заявленого відводу, суд вказує на те, що останні зводяться до незгоди захисника підозрюваної з процесуальними діями та рішеннями слідчої судді при вирішенні питання про застосування запобіжного заході відносно іншого підозрюваного.

Водночас, на думку суду, до виправданих побоювань щодо упередженості судді незгода учасника провадження з процесуальними рішеннями, діями чи бездіяльністю судді, суду належати не може.

Зазначена незгода сама по собі не є підставою для відводу судді від участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу та не може тлумачитися як існування об`єктивних сумнівів у неупередженості слідчої судді. Суб`єктивна оцінка учасником справи дій та рішень в частині їх законності, обґрунтованості та правомірності не є вирішальною при оцінці факту існування об`єктивних сумнівів в неупередженості судді. У всякому разі в межах розгляду заяви про відвід суддя не уповноважений надавати оцінку законності ухвалених суддею рішень та здійснених ним процесуальних дій. Оцінка таких дій та рішень може бути здійснена у межах ревізування в апеляційному порядку рішення, прийнятого за наслідками розгляду клопотання.

Таким чином, будь-яких доказів щодо можливої упередженості слідчої судді ОСОБА_7 не встановлено. За таких обставин заява захисника підозрюваного про відвід слідчої судді не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви захисника підозрюваної ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 14.02.2023 відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1