Справа № 308/971/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 6 січня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Неліпино, Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:

З матеріалів обвинувального акта встановлено, що ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що він діючи за попередньою змовою групою осіб з особами, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження, користуючись тим, що на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України, якому заборонено виїзд за межі території України, шляхом виготовлення фіктивних документів.

Так, задля реалізації вказаної мети, ОСОБА_4 , 30.05.2023 близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, діючи за попередньою змовою групою осіб з особами, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження, у телефонній розмові запропонував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв під контролем правоохоронних органів, що за грошову винагороду у сумі 9000 (дев`ять тисяч) доларів США (що згідно з курсом НБУ станом на 30.05.2023 становить 329 117 гривень) він ( ОСОБА_4 ) організує незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, усвідомлюючи при цьому, що ОСОБА_6 , під час дії правового режиму воєнного стану заборонений виїзд за межі України, шляхом виготовлення фіктивних документів, а саме: тимчасового посвідчення військовозобов`язаного про непридатність до військової служби, яке надасть можливість ОСОБА_6 незаконно перетнути держаний кордон України, а також сприятиме останньому порадами та вказівками у незаконному переправленні через державний кордон України, озвучивши гарантії безперешкодного перетину ОСОБА_6 державного кодону України.

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого умислу спрямованого на незаконне збагачення, 30.05.2023 близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, діючи за попередньою змовою групою осіб з особами, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження, у телефонній розмові повідомив ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, про необхідність переказу останнім грошових коштів, для гарантії наміру перетнути державний кордон України (аванс), у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень на банківську картку «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , за організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, шляхом виготовлення фіктивних документів, а саме: тимчасового посвідчення військовозобов`язаного про непридатність до військової служби, яке надасть можливість ОСОБА_6 незаконно перетнути держаний кордон України.

Надалі, 30.05.2023 приблизно о 20:22 год. ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , на виконання вказівок ОСОБА_4 , здійснив банківський переказ у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень на банківську картку «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , та переслав останньому скановані копії документів, які посвідчують його ( ОСОБА_6 ) особу, за організацію ОСОБА_4 незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України шляхом виготовлення фіктивних документів, а саме: тимчасового посвідчення військовозобов`язаного про непридатність до військової служби, яке надасть можливість ОСОБА_6 незаконно перетнути держаний кордон України.

У подальшому, ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, діючи за вказівкою ОСОБА_4 , 14.06.2023 о 12:52 годині приїхав до м. Свалява Мукачівського району Закарпатської області, де ОСОБА_4 зустрів ОСОБА_6 на залізничному вокзалі, та відвіз останнього на транспортному засобі на базу відпочинку «Holiday Apartment Rental», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та того ж дня, перебуваючи у вказаному транспортному засобі, приблизно о 13:00 год., ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, діючи за попередньою змовою групою осіб з особами, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження, повідомив ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, що всі необхідні йому документи для незаконного виїзду за кордон будуть виготовлені без його участі.

Після чого, 14.06.2023 о 13:18 год., перебуваючи на базі відпочинку «Holiday Apartment Rental», яка знаходиться за адресою: вул. Європейська, 33, с. Поляна Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, діючи за попередньою змовою групою осіб з особами, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження, отримав від гр. ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, частину раніше обумовлених ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 14.06.2023 становило 164 556 (сто шістдесят чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят шість грн.) гривень, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України шляхом виготовлення фіктивних документів, а саме: тимчасового посвідчення військовозобов`язаного про непридатність до військової служби, яке надасть можливість ОСОБА_6 незаконно перетнути держаний кордон України.

Потім, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого умислу спрямованого на незаконне збагачення до кінця, у другій половині липня 2023 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у відділенні Нової Пошти №1, за адресою: м. Мукачево, вул. Кооперативна, 14, отримав конверт з м. Одеси, у середині якого знаходились фіктивні документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного про непридатність до військової служби, яке б надало можливість ОСОБА_6 незаконно перетнути держаний кордон України.

Після цього, ОСОБА_4 , у невстановлений органом досудового розслідуванням точний час, але 12.08.2023, перебуваючи на паркові закладу «Поляна Плаза», за адресою: вул. Курортна, 25, с. Поляна Мукачівський район Закарпатська область, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, діючи за попередньою змовою групою осіб з особами, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження, передав особі, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, фіктивні документи, які ОСОБА_4 попередньо отримав у вищезазначеному відділенні Нової Пошти №1, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного про непридатність до військової служби, яке б надало можливість ОСОБА_6 незаконно перетнути держаний кордон України, та доручив вказаній особі довести їх спільний злочинний умисел до кінця.

У подальшому, 17.08.2022, близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, але на території Закарпатської області, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та іншими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, шляхом незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску, повідомила останньому, який діяв під контролем правоохоронних органів, місце (прикордонно-контрольований район у с. Кам`яниця Ужгородського району Закарпатської області) та час (18.08.2023 о 05 годині 00 хвилин), куди ОСОБА_6 необхідно прибути для подальшого його протиправного переправлення через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

Надалі, 18.08.2023 о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , діючи за вищезазначеною вказівкою особи, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, прибув до визначеного місця, а саме: прикордонно-контрольованого району у с. Кам`яниця Ужгородського району Закарпатської області, де його ( ОСОБА_6 ) очікувала невстановлена особа чоловічої статі, яка почала здійснювати перевірку ОСОБА_6 шляхом його особистої перевірки і перевірки його речей та, усвідомивши, що останній діє під контролем правоохоронних органів, втекла з місця події.

За таких обставин, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було надано угоду про визнання винуватості, укладену 11 січня 2024 року між ОСОБА_4 та прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, та саме: у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. При цьому, ОСОБА_4 погоджується на призначення покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України та призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за вчинення вказаного кримінального правопорушення, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна. На підставі ст.75 КК України просить звільнити його покарання з випробуванням строком на 3 роки, та із врахуванням вимог ст. 77 КК України не застосовувати до останнього додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

За умовами угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час судового розгляду беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення та зобов`язується протягом двох місяців з дня затвердження угоди рішенням суду з дня затвердження даної угоди, перерахувати на потреби Збройних Сил України через спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України Національного Банку України грошові кошти в сумі 40 000 грн. (сорок тисяч гривень).

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно з ст.ст. 473, 394, 424, 474 КПК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 11.01.2024 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України визнав повністю.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і у тому, що угода про визнання винуватості від 11.04.2024 не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 склад кримінального правопорушення, та які вказують на кваліфікацію діянь за ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України та обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 ч.3 ст.332 КК України - є тяжким злочином.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 11.04.2024 вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Кримінальним кодексом України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин, суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 11.01.2024 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором = Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України.

Строк дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні закінчився, підстав для його обрання, на даному етапі, відсутні.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Розподіл процесуальних витрат у кримінальному проваджені, що підтверджуються довідкою про витрати на проведення експертизи, вирішено відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, шляхом стягнення вартості проведеної експертизи із обвинуваченої.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості 11 січня 2024 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України та призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 Кримінального кодексу України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку три роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи відео-, звукозапису від 08.12.2023 № СЕ-19/107-23/11014-ВЗ у розмірі 4870 грн. (чотири тисячі сімсот вісімдесят гривень).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.08.2023 у справі №308/12989/23, накладений на грошові кошти у загальній сумі 1000 доларів США, номіналами «100», банківські картки, а саме: «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , «Монобанку» № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.08.2023 у справі №308/12989/23, накладений на мобільний телефон марки «Apple 13 Pro Max», чорного кольору, мобільний телефон марки «Nokia», голубого кольору, флеш носій з надписом «goodram» 32 GB, та яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.08.2023 у справі №308/12989/23 банківську картку ПриватБанку № НОМЕР_5 , копію медичної на іншої документації на ім?я ОСОБА_7 , три бланки трудової книжки серій НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «Samsung EB-BJ100GBE», IMEI НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Apple 10», чорного кольору, НОМЕР_10 , із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Речові докази:

- грошові кошти у загальній сумі 1000 доларів США, номіналами «100», банківські картки, а саме: «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , «Монобанку» № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 повернути власнику ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Apple 13 Pro Max», чорного кольору, мобільний телефон марки «Nokia», голубого кольору, флеш носій з надписом «goodram» 32 GB повернути власнику ОСОБА_4 ;

- банківську картку ПриватБанку № НОМЕР_5 , копію медичної на іншої документації на ім?я ОСОБА_7 , три бланки трудової книжки серій НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «Samsung EB-BJ100GBE», IMEI НОМЕР_9 повернути володільцю ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон марки «Apple 10», чорного кольору, НОМЕР_10 , який повернуто власнику ОСОБА_9 залишити в останнього.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1