УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі колегії:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту, затвердженого 14.09.2023 прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000595 від 20.07.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Талове Краснодонського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000595 від 20.07.2023, затверджений 14.09.2023 прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 111 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 111 КК України, у відкритому судовому засіданні, судовий розгляд здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів. Зазначив, що обвинувальний акт підсудний Солом`янському районному суду м. Києва, підстави для його повернення прокурору, так як і підстави для закриття кримінального провадження відсутні, просив проводити судовий розгляд за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника.

Також, у підготовчому судовому засіданні від прокурора до суду надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31.08.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.10.2023, без визначення застави. Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На момент подачі даного клопотання заявлені ризики переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшились та не відпали. Виклад обставин, що дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків та виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися: згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може перераховуватися від суду. Про наявність даного ризику свідчить, те що ОСОБА_6 усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує в разі визнання останнього винним у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а саме 15 років позбавлення волі або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, тому може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними показів, наданих на досудовому слідстві. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що на даний час не встановлені усі співучасники даного кримінального правопорушення, в тому числі особи з числа представників країни агресора, яким обвинувачений перебуваючи на свободі, може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб. Крім того, враховуючи підтримку ОСОБА_6 протиправної діяльності російських окупаційних військ, в разі загострення воєнних дій на території України існує ймовірність його сприяння представникам Російської Федерації в проведенні підривної діяльності на шкоду державній безпеці України та перешкоджанню провадженню іншим чином. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , обґрунтовується тим, що особи з числа представників країни агресора, накази яких виконував обвинувачений, на теперішній час ймовірно продовжують злочинну діяльність, спрямовану на вчинення дій на шкоду обороноздатності, безпеці України, збору інформації, необхідної для проведення підривної діяльності проти України. Таким чином, у сторони обвинувачення є достатньо даних вважати, що ОСОБА_6 в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, матиме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення пов`язане із наданням сприяння представникам країни агресора, чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він обвинувачується, в тому числі у співучасті з представниками країни агресора чи іншими особами. Застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження та вчиненням нових злочинів. У зв`язку із чим, прокурор просить продовжити відносно обвинуваченого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні колегіально судом у складі трьох суддів, однак заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого. Захисник обвинуваченого зазначила, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення є недоведеним, крім того, ризики, про продовження існування яких зазначив прокурор у поданому клопотанні, не підтверджені будь-якими фактичними даними. У зв`язку із чим захисник просить застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням обвинуваченого під вартою, у вигляді особистого зобов`язання. Обвинувачений суду повідомив, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого місця проживання у м. Києві не має, оскільки проживав місті Луганськ, тобто на тимчасово окупованій території України.

На виконання вимог ч. 3 ст. 31, ч. 2 ст. 384 КПК України суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_6 його право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних, із обмеженнями, передбаченими ч. 10 ст. 615 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суду, що бажає, аби кримінальне провадження розглядалось колегіально судом у складі трьох суддів.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, розглянувши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд дійшов наступних висновків.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 111 КК України, затверджений 14.09.2023 року прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Судом на виконання вимог ч. 3 ст. 31, ч. 2 ст. 384 КПК України роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 його право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних, із обмеженнями, передбаченими ч. 10 ст. 615 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суду, що бажає, аби кримінальне провадження розглядалось колегіально судом у складі трьох суддів, без суду присяжних.

Із врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт за підсудністю підлягає розгляду Солом`янським районним судом міста Києва у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 колегіально судом у складі трьох суддів, за участю учасників кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого було встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворона в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану; ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільній участі у незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території та в збройних формуваннях держави-агресора та наданні таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були створені або само організовані для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України; ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме у участі у терористичній організації.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 111 КК України.

Також, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження існування ризиків, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України, ч. 7 ст. 111-1 КК України, ч. 1 ст. 258-3 КК України, за вчинення яких обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, а також покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, та покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, відповідно.

А тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Судом також встановлено, що продовжують існувати ризики, що обвинувачений може здійснювати протиправний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому відкриті матеріали досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України із зазначеними анкетними даними свідків у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи активне ведення бойових дій та збройної агресії російської федерації на території України, діяльність іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих Російською Федерацією, що зумовлює тимчасову неконтрольованість окремих територій України, не виключається можливість переховування обвинуваченого від суду на вказаних територіях та перехід на сторону ворога.

При розгляді клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, також не має постійного зареєстрованого місця проживання у м. Києві, натомість - проживав на тимчасово окупованій території України у м. Луганськ, що вказує на відсутність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, які б могли бути стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 176 КПК України передбачено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, законодавець у ч. 4 ст. 183 КПК України визначив, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, із врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.29 Конституції України, ст. ст. 31, 314, 315, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 291, 336, 376, ч. 10 ст. 615 КПК України, ст. ст. 6, 15 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, затвердженого 14.09.2023 прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000595 від 20.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 111 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 на 27 жовтня 2023 року о 12 год. 45 хв.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити колегіально судом у складі трьох суддів.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 111 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 грудня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження - прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Визначити строк дії ухвали - до 16 грудня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3