Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника АТ «КОМІНБАНК» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.10.2023 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , задоволено. Накладено арешт на: об`єкти нерухомого майна - комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 Автодорога Київ-Чоп, 121 км; земельну ділянку, кадастровий номер: :04:000:0331, загальною площею 2,6306 га, яка розташована за межами с. Кмитів, Коростишівського району, Житомирської області із забороною вчинення дій щодо передачі, продажу, дарування, реєстрації, перереєстрації або у будь-який інший спосіб відчуження, або дій, пов`язаних із розпорядженням такими нежитловими приміщеннями, в тому числі суб`єктами державної реєстрації прав власності.

В апеляційній скарзі представник АТ «КОМІНБАНК» - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003107 від 10.10.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме: об`єкти нерухомого майна - комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 Автодорога Київ-Чоп, 121 км; земельну ділянку, кадастровий номер: :04:000:0331, загальною площею 2,6306 га, яка розташована за межами с. Кмитів, Коростишівського району, Житомирської області із забороною вчинення дій щодо передачі, продажу, дарування, реєстрації, перереєстрації або у будь-який інший спосіб відчуження, або дій, пов`язаних із розпорядженням такими нежитловими приміщеннями, в тому числі суб`єктами державної реєстрації прав власності -відмовити. Вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, безпідставною та підлягає скасуванню. Посилається на те, що слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна, в порушення вимог п.п.1,2 ч.2 ст.173 КПК України, належним чином не перевірив правову підставу для такого арешту та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Накладення арешту на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки в Банку, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів. Зазначає, що жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вищевказане нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, суду першої інстанції не надано. Слідчим, який звернувся до суду з клопотанням не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання у якості речового доказу арештоване майно. Не містить таких даних щодо обставин кримінального провадження і оскаржувана ухвала слідчого судді. Посилається на те, що звертаючись до суду першої інстанції з клопотанням про арешт майна, слідчий описує цивільно-правові відносини, які склалися між AT «КОМІНБАНК» та TOB «Імпульс-Транс», на підставі укладених договорів, і які є предметом розгляду Господарським судом Житомирської області. Погоджуючи клопотання слідчого, прокурором також не надано оцінки фактам, викладеним в клопотанні, прокурором не звернуто уваги на наявність судового провадження, на характер правовідносин, у зв`язку з чим виключається кримінальна відповідальність у будь-яких осіб. Вказує, що ініціювання ОСОБА_10 , як співвласником TOB «ІМПУЛЬС-ТРАНС» кримінального провадження спрямоване на уникнення виконання Товариством своїх зобов`зань за Іпотечним договором та перешкоджанням Банку, у спосіб, передбачений виключно чинним законодавством України задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки. Звертає увагу суду на те, що кримінальне провадження № 0003107, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою директора та співвласника TOB «ІМПУЛЬС-ТРАНС», безпідставно та упереджено та використовується керівництвом та співвласником TOB «ІМПУЛЬС-ТРАНС» виключно упереджено для унеможливлення Банку застосувати поза судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на вищезазначене нерухоме майно відповідно до Закону України «Про іпотеку» та Розділ 6 Іпотечного договору.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в підтримку апеляційних вимог, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Апеляційним судом встановлено, що вирішення слідчим суддею клопотання про арешт майна відбулося з істотним порушенням вимог ст.ст.98, 131, 132, 171, 172, 173, 370 КПК України.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

З матеріалів судового провадження 295/14293/23 вбачається, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0003107 від 10.10.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Згідно змісту клопотання про накладення арешту на майно досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи AT «Комерційний Індустріальний банк» спільно із службовими особами Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради, шляхом зловживання своїм службовим становищем вчиняють дії, спрямовані на заволодіння нерухомим майном TOВ «Імпульс Транс». Зокрема, у провадженні господарського суду Житомирської області перебуває справа за позовом AT «Комінбанк» до TOB «Імпульс-Транс» про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 31.03.2021, укладеним між AT «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Імпульс-Транс», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстрований в реєстрі під №300, відповідно до умов якого відповідачем передано в іпотеку: комплекс будівель та споруд № 1, за адресою: Житомирська обл., Коростишівський р-н., с. Великі Кошарища, Автодорога Київ-Чоп, 121 км.; комплекс будівель та споруд №2, за адресою: Житомирська обл., Коростишівський р-н., с. Великі Кошарища, Автодорога Київ-Чоп, 121 км.; земельну ділянку, кадастровий номер: :04:000:0331, загальною площею 2,6306 га, яка розташована за межами с.Кмитів, Коростишівського району, Житомирської області, в рахунок погашення заборгованості ГТОВ Фірма «Тесей ЛТД» у розмірі 4448020,14 грн., що виникла на підставі договору №43/21 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 31.03.2021, укладеного із AT «Комерційний Індустріальний Банк». Позовна заява мотивована тим, що позичальником - ГТОВ Фірма «Тесей ЛТД» за договором №43/21 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 31.03.2021 у повному обсязі не виконано грошове зобов`язання перед позивачем у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. Однак, TOB «Імпульс-Транс» не погоджується із розміром заборгованості за договором №43/21 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 31.03.2021, оскільки існують розбіжності у нарахуванні відсотків за несвоєчасне погашення кредиту, заборгованості за кредитом та відповідно заборгованість по кредитному зобов`язанні має бути зменшена. У матеріалах справи міститься вимога банку № 05.4-2723 від 16.08.2022 про дострокове погашення заборгованості у розмірі 4225366,38 грн. за договором № 43/21 в повному обсязі. Починаючи з 17.09.2022 банк втратив право нараховувати проценти за користування кредитними коштами. Однак, банк продовжує нараховувати проценти за користування кредитними коштами після втрати права нараховувати проценти за договором № 43/21. Враховуючи вищевикладене, TOB «Імпульс-Транс» в межах справи № 906/119/23 ініціював призначення судово-економічної експертизи фінансово-кредитних операцій, суд задовольнив клопотання та доручив проведення експертизи Київському НДІСЕ Міністерства юстиції України. Незважаючи на це, банк направив ще дві вимоги 09.06.2023 та 18.07.2023 про погашення заборгованості, у яких суму боргу збільшено до 4702585,94 грн., що є прямим порушенням ч.2 ст.1050 ЦК України. Представники Банку 04.10.2023, не дочекавшись спливу 6-місячного строку з моменту направлення відповідних вимог на адресу майнового поручителя та не провівши оцінку майна, звернувся до Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради із заявою про перереєстрацію за собою права власності на нерухоме майно, чим вчинив усі залежні від цієї установи дії, спрямовані на протиправне заволодіння майном, чим вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.191 КК України.

17.10.2023 в якості свідка допитано співвласника TOB «Імпульс Транс» ОСОБА_10 , який викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення обставини підтвердив. Вказав про незаконність продовження нарахування банком відсотків за кредитним договором. Пояснив, що 04.10.2023 банк, не дочекавшись спливу 6-місячного строку з моменту направлення відповідних вимог на адресу майнового поручителя та не провівши оцінку майна, звернувся до Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради із заявою про перереєстрацію за собою права власності на нерухоме майно, про що керівнику TOB «Імпульс Транс» надійшли повідомлення.

В якості свідка також допитано державного реєстратора ОСОБА_12 , який повідомив, що 04.10.2023 із заявами про державну реєстрацію прав щодо об`єктів нерухомого майна: комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 Автодорога Київ-Чоп, 121 км; земельну ділянку, кадастровий номер: .04:000:0331, загальною площею 2,6306 га, яка розташована за межами с. Кмитів, Коростишівсьгого району, Житомирської області, звернувся представник за довіреністю AT «Комінбанк» ОСОБА_13 , щодо проведення державної реєстрації права власності на підставі поданих відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №1127 від 25.12.2015. Вказані заяви прийняті державним реєстратором та зареєстровані в базі даних про реєстрацію заяв та запитів на виконання його посадових обов`язків, як державного реєстратора, передбачених посадовою інструкцією та вищевказаними НПА. ОСОБА_13 здійснив оплату за державну реєстрацію права власності (адміністративний збір) 270 гривень для реєстрації протягом 5 робочих днів.

05.10.2023 керівник TOB «Імпульс Транс» подала заяви щодо заборони вчинення реєстраційних дій відповідно до ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», строк яких закінчився 19.10.2023, і на час подання слідчим клопотання про накладення арешту реєстрацію не проведено.

З огляду на викладене, а також те, що об`єкти нерухомості, а саме комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 Автодорога Київ-Чоп, 121 км; земельна ділянка, кадастровий номер: :04:000:0331, загальною площею 2,6306 га, яка розташована за межами с. Кмитів, Коростишівського району, Житомирської області являються предметом можливих протиправних дій (предметом злочинного посягання) у кримінальному провадженні, це майно містить ознаки речового доказу в кримінальному провадженні, а тому слідчий просив у клопотанні з метою запобігання подальшого відчуження майна накласти на нього арешт як захід забезпечення кримінального провадження.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого щодо арешту вище вказаного майна, не переконався в обґрунтованості доводів клопотання слідчого, не перевірив їх під час судового розгляду та прийняв рішення, яке є незаконним та необґрунтованим.

Так, накладаючи арешт на нерухоме майно, слідчим суддею не було враховано, що зазначене майно не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не містить на собі його сліди; не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин під час кримінального провадження; не є набутим протиправним шляхом; отримано юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки матеріали провадження не містять будь-яких даних щодо вчинення юридичною особою АТ «Комінбанк», її посадовими особами та службовими особами Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради будь-якого кримінального правопорушення.

В клопотанні слідчого про арешт майна та в оскарженій ухвалі слідчого судді не встановлено правову підставу для арешту майна; не обґрунтовано можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, і яку обставину цей доказ повинен доводити; не враховано відсутність взагалі факту події вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відповідно до ст.132 КПК України, слідчим не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування вказує у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, відповідно до положень ст.94 КПК України, належним чином не оцінив їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Апеляційний суд вважає, що майно, на яке слідчий суддя наклав арешт не підпадає під визначення майна, зазначеного у ст.170 КПК України. На переконання апеляційного суду, матеріали провадження свідчать, що відносини, які склалися між її учасниками носять цивільно-правовий характер на підставі укладених договорів та потребує вирішенню в порядку цивільного-господарського судочинства.

Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.10.2023, якою накладено арешт на майно в кримінальному провадженні №0003107 від 10.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на зазначене майно.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника АТ «КОМІНБАНК» - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.10.2023, якою накладено арешт на майно в кримінальному провадженні №0003107 від 10.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003107 від 10.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме: об`єкти нерухомого майна - комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 Автодорога Київ-Чоп, 121 км; земельну ділянку, кадастровий номер: :04:000:0331, загальною площею 2,6306 га, яка розташована за межами с. Кмитів, Коростишівського району, Житомирської області, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :