Справа № 336/656/24
Провадження 1кп/336/702/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 22.01.2024 року у кримінальному провадженні, внесеного 14.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не працевлаштований, не одружений, який не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2024 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості біля буд. 5 по вул. Сергія Серікова в місті Запоріжжі, достовірно розуміючи, що придбання та зберігання наркотичних засобів заборонено чинним законодавством України, умисно, незаконно придбав у невідомої особи пігулки «метадон», за грошові кошти у розмірі триста гривень, які поклав до нагрудної кишені куртки таким чином придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який зберігав до14.01.2024.

У цей же день, ОСОБА_2 , продовжуючи умисел на незаконне зберігання та перевезення, без мети збуту, наркотичного засобу - «метадон», зберігаючи при собі у нагрудній кишені вказані пігулки, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Автовокзал», сів у маршрутне таксі N? 9 та попрямував до зупинки громадського транспорту «54 магазин», тим самим здійснив незаконне перевезення наркотичного засобу «метадон».

Далі 14.01.2024 ОСОБА_2 , зберігаючи у нагрудній кишені куртки дві пігулки білого кольору знаходячись біля будинку N? 18 по вулиці Бочарова у місті Запоріжжі, був зупинений працівниками УПП в Запорізькій області для перевірки документів відповідно до положень ст. 29, 32, 34 ЗУ «Про Національну поліцію» в ході якої у ОСОБА_2 , було виявлено дві пігулки білого кольору. В подальшому, о 00 годині 45 хвилин співробітниками поліції було вилучено дві пігулки білого кольору, які ОСОБА_2 , добровільно видав з нагрудної кишені куртки, які згідно висновку експерта від 16.01.2024 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Маса якого складає 0,0443 г (в перерахунку на основну).

Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України встановлена судом поза розумним сумнівом з наступних підстав.

22 січня 2024 року до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні; розписка підозрюваного ОСОБА_2 про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, розписка захисника ОСОБА_4 про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування; реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Як видно з наданих матеріалів, відносно ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався.

Враховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

03 січня 2024 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості біля буд. 5 по вул. Сергія Серікова в місті Запоріжжі, достовірно розуміючи, що придбання та зберігання наркотичних засобів заборонено чинним законодавством України, умисно, незаконно придбав у невідомої особи пігулки «метадон», за грошові кошти у розмірі триста гривень, які поклав до нагрудної кишені куртки таким чином придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який зберігав до14.01.2024.

У цей же день, ОСОБА_2 , продовжуючи умисел на незаконне зберігання та перевезення, без мети збуту, наркотичного засобу - «метадон», зберігаючи при собі у нагрудній кишені вказані пігулки, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Автовокзал», сів у маршрутне таксі N? 9 та попрямував до зупинки громадського транспорту «54 магазин», тим самим здійснив незаконне перевезення наркотичного засобу «метадон».

Далі 14.01.2024 ОСОБА_2 , зберігаючи у нагрудній кишені куртки дві пігулки білого кольору знаходячись біля будинку N? 18 по вулиці Бочарова у місті Запоріжжі, був зупинений працівниками УПП в Запорізькій області для перевірки документів відповідно до положень ст. 29, 32, 34 ЗУ «Про Національну поліцію» в ході якої у ОСОБА_2 , було виявлено дві пігулки білого кольору. В подальшому, о 00 годині 45 хвилин співробітниками поліції було вилучено дві пігулки білого кольору, які ОСОБА_2 , добровільно видав з нагрудної кишені куртки, які згідно висновку експерта від 16.01.2024 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Маса якого складає 0,0443 г (в перерахунку на основну).

Отже, своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.309 КК, а саме незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання перевезення наркотичних засобів, без мети збуту.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання є щире каяття, обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання - відсутні.

Суд вважає, що підстави застосування ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

На думку суду, інше більш м`яке покарання передбачене санкцією статті 309 КК України не може бути застосовано, враховуючи характеризуючі матеріали стосовно обвинуваченого, а саме вчинення кримінального правопорушення в стані наркотичного сп`яніння та ті обставини, що раніше обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став.

Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_2 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої.

Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи від 16.01.2024 у сумі 1514 грн 56 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: на проведення експертизи № СЕ-19/108-24/894- НЗПРАП від 16.01.2024 у сумі 1514 грн 56 коп. стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Речові докази: спец пакет з двома таблетками білого кольору №1088933 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1