ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/2935/23 Головуючий 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1357/23 Головуючий апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: зарахування у відбування покарання строку попер. ув`язнення
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 07 2023 року, --

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив перерахувати строк покарання, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а саме - в СІЗО м. Суми №25 до часу вибуття 06.12.2022 та час перебування в Харківському СІЗО до часу прибуття до місця відбування до ХВК 43, 07.07.2022 до виїзду з СІЗО №25 до СІЗО м. Харків та остаточну дату прибуття в місце відбування покарання, а саме ХВК №43, час прибуття 16.12.2022

Ухвалою суду першої інстанції в задоволенні вказаного клопотання засудженого - відмовлено з тих підстав, що час слідування до місця відбування покарання не є попереднім ув`язненням, у розумінні вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення»..

При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Харківська виправна колонія (№43») за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 26.03.2018 року, яким його визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки. Строк відбування покарання призначеного ОСОБА_7 вирішено обчислювати з моменту його затримання для виконання цього вироку та зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення на підставі статті 72 КК України за період з 11.04.2016 року до 19.08.2016 року, включно, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 08.07.2022 року вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 26.03.2018 року змінено в частині вирішення цивільного позову, в іншій частині вирок залишений без змін. На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 28.09.2021 року до 08.07.2022 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 26.03.2018 року набрав законної сили 08.07.2022 року.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування часу слідування до місця відбування покарання у строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі слід залишити без задоволення, так як час слідування до місця відбування покарання не є попереднім ув`язненням, у розумінні вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції засудженим подано апеляційну скаргу, в якій він просить переглянути рішення суду першої інстанції, вважаючи його незаконним та просить врахувати, що правопорушення, за яким він відбуває покарання скоєне ним в 2016 році, в особовій справі відображені терміни його перебування в СІЗО 25, у зв`язку з чим, вважає, що відносно нього має бути застосована ст.72 Закон України № 838-VIII (Н.Савченко).

Позиції учасників апеляційного провадження.

Засуджений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти апеляційних вимог засудженого, просив залишити їх без задоволення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, позицію засудженого і його захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Законом № 838-VIII ч. 5 ст. 72 КК України було визначено правило зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Проте, в подальшому такий підхід законодавець визнав недостатньо обґрунтованим, у зв`язку з чим 21 06 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, у якому зроблено інший виклад ч.5 ст. 72 КК України, який передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо дії в часі положень ч.5 ст.72 КК України, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 08 2018 р. (справа №663/537/17) зазначила, що Закон №2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст.5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі тож вирішуючи питання про те, якою редакцією ч.5 ст.72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч.2 і 3 ст.4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

На підставі цього у зазначеному рішенні Верховий суд констатував, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5КК України не допускається.

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72ККУкраїни в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 26.03.2018 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки. Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту його затримання для виконання цього вироку та зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення на підставі статті 72 КК України за період з 11.04.2016 року до 19.08.2016 року включно з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 08.07.2022 року вказаний вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 26.03.2018 року було змінено в частині вирішення цивільного позову, в іншій частині вирок залишений без змін. На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 28.09.2021 року до 08.07.2022 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зазначений вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 26.03.2018 року набрав законної сили 08.07.2022 року.

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.01.2016 року за № 223 20/0/4 16, у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

За таких обставин підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення засудженого, до якого включається строк перебування його під вартою з моменту затримання до набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскільки в даному випадку вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 26.03.2018 року набрав законної сили 08.07.2022 року, то, зазначений засудженим інший строк його перебування СІЗО 25 та час слідування до СІЗО 27 та ХВК43 після набрання вироком законної сили, тобто після 08 07 2022 року, не є попереднім ув`язненням, оскільки попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

А тому, враховуючи, що ОСОБА_7 вже було зараховано строк його попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, то суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення його клопотання про зарахування йому часу слідування з СІЗО м. Суми №25 до СІЗО м. Харків та остаточну дату прибуття в місце відбування покарання, а саме ХВК №43, оскільки відповідно до закону час слідування до місця відбування покарання не є попереднім ув`язненням, у розумінні вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.01.2016 року за № 223 20/0/4 16.

За таких обставин, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, ухвалу суду слід залишити без змін, як законну, обґрунтовану та вмотивовану, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ч.2 ст.376, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 07 2023 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4