Справа № 761/8971/19
Провадження №1-кп/761/1096/2023
В И Р О К

іменем України

07 грудня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000916, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2019 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Залужжя Мукачевського р-ну Закарпатської обл., українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.06.2017 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень;

- 23.02.2023 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- 02.03.2023 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- 01.06.2023 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч 5 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацію майна;

за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

І. Історія провадження.

04.03.2019 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000916, внесеному 30.01.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 761/8971/19 між суддями від 04.03.2019 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 06.03.2019 у зазначеному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи № 761/8971/19 між суддями від 04.05.2023 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 09.05.2023 прийнято до свого провадження зазначене кримінальне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23.11.2023 у кримінальному провадженню призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

ІІ. Виклад обставин справи.

07.12.2018, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), перебуваючи за фактичним місцем мешкання, а саме за адресою АДРЕСА_2 , вирішили збагатитись за рахунок таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, вступивши між собою в злочинну змову та розподіливши ролі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), 07.12.2018, приблизно о 01 годині 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, прибули до будинку АДРЕСА_3 , де у дворі будинку звернули свою увагу на припарковані автомобілі мешканців вказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел діючи згідно розподілених ролей, з метою особистого збагачення та обернення на свою користь чужого майна, 07.12.2018, приблизно о 01 годині 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_3 та діючи спільно і узгоджено відповідно до розподілених злочинних ролей, підійшли до автомобіля марки «Wolksvagen passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Литовська реєстрація), який перебуває в користуванні ОСОБА_7 , та переконавшись в тому, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та їх злочинні дії залишаються непоміченими та носять таємний характер, зняли з вказаного автомобіля ліве скло дзеркала бокового виду, вартістю 1705 гривень та праве скло заднього виду, вартістю 1579 гривень 87 копійок.

А всього, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), групою осіб, повторно таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_7 , на загальну суму 3284 гривень 87 копійок, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Крім того, 08.12.2018, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), перебуваючи за фактичним місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , вирішили збагатитись за рахунок таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, вступивши між собою в злочинну змову та розподіливши ролі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), 09.12.2018, приблизно о 01 годині 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, прибули до будинку АДРЕСА_4 , де в дворі будинку звернули свою увагу на припарковані автомобілі мешканців вказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи згідно розподілених ролей, з метою особистого збагачення та обернення на свою користь чужого майна, 09.12.2018, приблизно о 01 годині 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_4 та діючи спільно і узгоджено відповідно до розподілених злочинних ролей, підійшли до автомобіля марки «Mazda 6» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , та переконавшись в тому, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та їх злочинні дії залишаються непоміченими і носять таємний характер, зняли з вказаного автомобіля ліве скло дзеркала бокового виду, вартістю 1212 гривень 95 копійок та праве скло дзеркала бокового виду, вартістю 988 гривень 06 копійок.

А всього, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), групою осіб, повторно таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_8 на загальну суму 2201 гривень 01 копійку, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Крім того, 09 грудня 2018 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), прийшли у двір будинку АДРЕСА_5 , де звернули свою увагу на припаркований автомобіль марки «Subaru Forester», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи згідно розподілених ролей, з метою особистого збагачення та обернення на свою користь чужого майна, 09.12.2018, приблизно о 01 годині 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), знаходячись в дворі будинку № 9 по вул. Стеценка в м. Києві та діючи спільно і узгоджено, відповідно до розподілених злочинних ролей, підійшли до автомобіля марки «Subaru Forester», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , та переконавшись в тому, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та їх злочинні дії залишаються непоміченими та носять таємний характер, зняли з вказаного автомобіля ліве скло дзеркала бокового виду, вартістю 1099 гривень 29 копійок та праве скло дзеркала бокового виду, вартістю 1116 гривень 77 копійок.

А всього, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), групою осіб, повторно таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_9 на загальну суму 2216 гривень 06 копійок, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Крім цього, 09 грудня 2018 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), прийшли у двір будинку АДРЕСА_6 , де звернули свою увагу на припаркований автомобіль марки «Toyota C-HR» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел діючи згідно розподілених ролей, з метою особистого збагачення та обернення на свою користь чужого майна, 09.12.2018, приблизно о 02 годині 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_6 та діючи спільно і узгоджено відповідно до розподілених злочинних ролей, підійшли до автомобіля марки «Toyota C-HR» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_10 , та переконавшись в тому, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та їх злочинні дії залишаються непоміченими та носять таємний характер, зняли з вказаного автомобіля ліве скло дзеркала бокового виду та праве скло дзеркала бокового виду, вартістю 3 253 гривні 35 копійку, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), групою осіб, повторно таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_10 на загальну суму 3253 гривні 35 копійок, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Крім того, 09 грудня 2018 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), прийшли у двір будинку АДРЕСА_7 , де звернули свою увагу на припаркований автомобіль марки «Nissan Juke» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел діючи згідно розподілених ролей, з метою особистого збагачення та обернення на свою користь чужого майна, 09.12.2018, приблизно о 02 годині 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), знаходячись в дворі будинку №2-а по вул. Турчина в м. Києві та діючи спільно і узгоджено відповідно до розподілених злочинних ролей, підійшли до автомобіля марки «Nissan Juke» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_11 , та переконавшись в тому, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та їх злочинні дії залишаються непоміченими та носять таємний характер, зняли з вказаного автомобіля ліве скло дзеркала бокового виду, вартістю 1685 гривень, та праве скло дзеркала бокового виду, вартістю 1535 гривень, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), групою осіб, повторно таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_11 на загальну суму 3220 гривень, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Крім цього, 09 грудня 2018 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), прийшли у двір будинку АДРЕСА_8 , де звернули свою увагу на припаркований автомобіль марки «Cadillac Escalade», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел діючи згідно розподілених ролей, з метою особистого збагачення та обернення на свою користь чужого майна, 09.12.2018, приблизно о 03 годині 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), знаходячись в дворі будинку №37-А по вул. О. Теліги в м. Києві та діючи спільно і узгоджено, відповідно до розподілених злочинних ролей, підійшли до автомобіля марки «Cadillac Escalade», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_12 , та переконавшись в тому, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та їх злочинні дії залишаються непоміченими і носять таємний характер, зняли з вказаного автомобіля ліве скло дзеркала бокового виду, вартістю 11705 гривень 26 копійок та праве скло дзеркала бокового виду, вартістю 4116 гривень 92 копійки, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), групою осіб, повторно таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_12 на загальну суму 15822 гривні 18 копійок, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Кім того, 09 грудня 2018 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), прийшли у двір будинку АДРЕСА_9 , де звернули свою увагу на припаркований автомобіль марки «Фольсваген Туарег» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел діючи згідно розподілених ролей, з метою особистого збагачення та обернення на свою користь чужого майна, 09.12.2018, приблизно о 04 годині 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), знаходячись в дворі будинку №39-Б по вул. О. Теліги в м. Києві та діючи спільно і узгоджено відповідно до розподілених злочинних ролей, підійшли до автомобіля марки «Фольсваген Туарег» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_13 , та переконавшись в тому, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та їх злочинні дії залишаються непоміченими та носять таємний характер, зняли з вказаного автомобіля передній та задній номерні знаки, вартістю 300 гривень, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), групою осіб, повторно таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_13 на загальну суму 300 гривень, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Також, 09 грудня 2018 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), прийшли у двір будинку АДРЕСА_10 , де звернули свою увагу на припаркований автомобіль марки «Lexus RX 400H» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел діючи згідно розподілених ролей, з метою особистого збагачення та обернення на свою користь чужого майна, 09.12.2018, приблизно о 05 годині 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_10 та діючи спільно і узгоджено відповідно до розподілених злочинних ролей, підійшли до автомобіля марки «Lexus RX 400H» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_14 , та переконавшись в тому, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та їх злочинні дії залишаються непоміченими та носять таємний характер, зняли з вказаного автомобіля праве та ліве скло дзеркала бокового виду, загальною вартістю 15165 гривень 46 копійок, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 (матеріали відносно якого направлено до суду), групою осіб, повторно таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_14 на загальну суму 15165 гривень 46 копійок, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Таким чином, за версією обвинувачення, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

ІІІ. Позиція сторін судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив зазначенні кримінально карані діяння.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , зокрема, заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції. Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі, а тому просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, та, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.06.2023, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць з конфіскацією майна.

IV. Положення закону, якими керувався суд.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина третя та четверта статті 349 КПК України - суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 185 КК України крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, - карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно пунктів 3, 4 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», які віднайшли своє відображення у позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.09.2019 у справі № 725/2266/18, слідує, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 66 КК України пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

V. Висновки та мотиви суду.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є нетяжкими (ч. 2 ст. 185 КК України);

- особу винного, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, одружений;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обвинувачений повністю визнав свою вину, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Разом з тим, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, однак належних висновків для себе не зробив, знов вчинив аналогічні злочини, що свідчить про його відверте небажання стати на шлях виправлення та характеризує його з негативного боку, вказує на схильність до неправомірної асоціальної поведінки, вчинення кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, при наявності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, з урахуванням особи обвинуваченого та обставини справи, суд вважає за пропорційне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України у цьому випадку, у зв`язку із чим, призначене судом покарання він має відбувати реально.

Також, оскільки обвинувачений вчинив вищезазначені злочини, до винесення попереднього вироку Ковпаківським районним судом м. Суми від 01.06.2023, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому на підставі ч.ч. 3, 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточне покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

У строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.06.2023, зарахувати строк попереднього ув`язнення в період з 22 жовтня 2015 року до 15 травня 2016 року включно, з 26 грудня 2018 року до 15 січня 2020 року включно, з 20 січня 2023 року до 31 травня 2023 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та зважаючи на те, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

А тому, на користь держави з ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати за проведення почеркознавчої експертизи № 8-4/2045 від 22.01.2019 у сумі 2 574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривень 00 копійок.

Керуючись статтями 2, 7, 84, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за новим вироком та вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 червня 2023 року, остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дати ухвалення цього вироку, тобто з 07 грудня 2023 року, зарахувавши строк частково відбутого покарання, призначеного за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 червня 2023 року - з 01 червня 2023 року по 06 грудня 2023 року із розрахунку день за день.

У строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 червня 2023 року, зарахувати строк попереднього ув`язнення в період з 22 жовтня 2015 року до 15 травня 2016 року включно, з 26 грудня 2018 року до 15 січня 2020 року включно, з 20 січня 2023 року до 31 травня 2023 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-CD-R диск обсягом 700 Мб з написом «ВФ Україна» № 761/483/18 GD-19-00120/кі від 08.01.2019» - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-7 (сім) клаптиків паперу з надписом « НОМЕР_9 », які знаходяться а пакеті НП № EXP0307680 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон марки «Нокіа 2600», НОМЕР_10 та сім-картку червоного кольору з надписом «МТС» та № НОМЕР_11 - повернути власнику.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення почеркознавчої експертизи № 8-4/2045 від 22.01.2019 у сумі 2 574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривень 00 копійок.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1