У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000275, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 2861 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 серпня 2023 року, погодженепрокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури Західного регіону ОСОБА_7 про продовження щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , Українця, громадянина України, військовослужбовця, військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000275, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 2861 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 серпня 2023 року, погодженепрокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури Західного регіону ОСОБА_7 про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Закарпатській області провадиться досудове розслідування кримінального провадження відомості про, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000275 від 05.08.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Як вказано у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 05 серпня 2023 року близько 19 години 40 хвилин, старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «Е320» реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного рухаючись зі сторони міста Виноградів у напрямку міста Хуст та проїжджаючи навпроти будинку АДРЕСА_2 , у денний час доби, діючи в супереч вимогам п.п. 1.5.; 2.3. б) д); 2.9. а); 12.1; 12.3; «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, будучи самовпевненим, розраховуючи на свій водійський досвід та навички керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, не втримав керований ним автомобіль у межах своєї смуги руху, допустив виїзд автомобіля на праве, походу свого руху, узбіччя, з послідуючим наїздом на пішоходів ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який у той час був припаркований на правому узбіччі, по ходу руху водія ОСОБА_4 , та в салоні якого знаходилися: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 на сидінні водія, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 на задньому пасажирському сидінні по центру та малолітній ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який знаходився на задньому пасажирському сидні з ліва.

Слідчий зазначає, що внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітній пасажир автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , та водій ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 від отриманих тілесних ушкоджень померли в реанімаційному відділенні КНП «Виноградівська РЛ». Окрім цього, з місця ДТП до КНП «Виноградівська РЛ» каретою екстреної медичної допомоги доставлено малолітню ОСОБА_9 ,. з різними тілесними ушкодженнями, яка на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні у Закарпатській обласній дитячій лікарні.

У клопотанні вказано що своїми діями ОСОБА_4 , порушив вимоги п.п. 1.5.; 2.3. б) д); 2.9. а); 12.1; 12.3; «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, якими визначено:

п.1.5. - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п.2.3. - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п.12.1 - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п.12.3. - У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

При цьому слідчий зазначає, що порушення водієм ОСОБА_4 , вище вказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме смертю: пішохода ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього пасажир автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та отримання тілесних ушкоджень різного ступеню осіб: малолітнього ОСОБА_9 .

Слідчий зазначає, що 05.08.2023 о 22:25 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

05.08.2023 через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області затриманому ОСОБА_4 призначено захисника адвоката ОСОБА_5 .

06 серпня 2023 року слідчим відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_13 за погодженням із прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері транспорту ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 286-1 КК України.

У клопотанні вказано на те, що підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав та надав відповідні покази.

Крім, цього у клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться зібраними у справі об`єктивними доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.08.2023 та схемою до нього; протоколом огляду місця події автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «W220» реєстраційний номер НОМЕР_2 від 05.08.2023; висновком №67 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; висновку №68 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , від 06.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , від 06.08.2023., висновком судово- медичної експертизи трупа ОСОБА_10 від 16.08.2023 року, допитом потерпілого ОСОБА_9 , від 10.08.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , від 17.08.2023, протоколом допиту малолітнього ( неповнолітнього) свідка ОСОБА_18 , від 31.08.2023 протоколом допиту малолітнього ( неповнолітнього) свідка ОСОБА_19 від 31.08.2023, протоколом проведеного слідчого експерименту із малолітнім свідком ОСОБА_19 , протоколом проведеного слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_11 , та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

При обґрунтуванні клопотання слідчий посилається на положення ст.ст. 131,176, п. 4 ч. 2 ст. 183, п. 2 ч. 1 ст. 178, п. 1, 6 ч. 1 ст. 178, п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України.

Слідчий вказує на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину - ч.4 ст.286 КК України, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 7 до 10 років. Злочин, який орган досудовою розслідування інкримінує ОСОБА_4 , відноситься до злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспортних засобів.

У клопотанні вказано на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою: останній може переховується від органів досудового розслідування, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання (п.п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України); Злочини, у якому підозрюється ОСОБА_4 , є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий вказує на те, що враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, його виняткову зухвалість, те, що злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння , характер дій підозрюваного ОСОБА_4 , а тому він може незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів з метою відмовитись від своїх показів під час проведення досудового розслідування та залякати їх (п.3 ч.1 ст.177 КПК України);

На переконання слідчого, будучи поза контролем правоохоронних органів він зможе здійснити підкуп чи іншим способом вплинути на сторін в кримінальному провадженні з метою схиляння їх до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином зможе впливати на експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

У клопотанні вказано також на наявність ризику того, що підозрюваний може іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню шляхом затягування проведення окремих слідчих дій (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), а саме: знаходячись поза контролем правоохоронних органів, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання.

На переконання слідчого вищенаведене не дає підстав органу досудового розслідування звертатися до суду із більш м`яким запобіжним заходом відносно підозрюваного ОСОБА_4 так як вони не забезпечать виконанням підозрюваною покладених на неї обов`язків

При цьому у клопотанні вказано на те, що враховуючи наведені обставини у випадку залишення ОСОБА_4 на волі, або обравши відносно нього інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, останній зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою ухилитися від відповідальності, а також вчинити інші злочини.

Окрім того, у клопотанні вказано на те, що кримінальне правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому.

Так, слідчий зазначає, що зібравши докази винуватості ОСОБА_4 орган досудового розслідування вважає, що аморальна і антигромадська поведінка підозрюваного, яка знайшла своє підтвердження 05.08.2023, дозволяє зробити висновок, що ОСОБА_4 повинен бути ізольований від суспільства, так як є суспільно-небезпечний.

Окрім того, слідчий зазначає, що 27.09.2023 керівником Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено строки досудового розслідування у даному провадженні до трьох місяців, тобто до 05 листопада 2023 року.

Як вказує слідчий строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 02.10 2023 року включно., однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається можливим внаслідок особливої складності кримінального провадження та необхідності виконання ще низки слідчих та процесуальних дій, зокрема: отримати висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , результат якої має суттєве значення для встановлення обставин в даному кримінальному провадженні; отримати висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 якої має суттєве значення для встановлення обставин в даному кримінальному провадженні; отримати висновок судово-медичної експертизи призначеної відносно ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітньої потерпілої ОСОБА_9 26.03.2015 року, висновки яких також мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні; отримати висновки судово технічної експертизи транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «Е320» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував підозрюваний ОСОБА_4 ; отримати висновок судово трасологічної експертизи, яка наразі перебуває на виконанні в експертній установі, результати якої також мають суттєве значення в даному кримінальному провадженні; отримати висновок судово- авто технічної (по обставинах) експертизи, яка також на даний час перебуває на виконанні в експертній установі; виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України та скерувати матеріали з обвинувальним актом до суду.

Враховуючи викладене, а також необхідність виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України по закінченню слідства, керуючись вимогами статей 40, ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 131, 132, 176-178, 197, 199 КПК України, слідчий просить слідчого суддю: продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , Українця, громадянина України, військовослужбовця, військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до трьох місяців, в межах строку досудового розслідування, а саме до 05 листопада 2023 року, без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою, зауважив, що на разі продовжують існувати ризики, що стали підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, завершити досудове розслідування, із причин які вказані в клопотанні до 02.10.2023 не надається за можливе. Звернув увагу слідчого судді на те, що строк досудового розслідування продовжено до 05.11.2023.

Захисник проти задоволення клопотання не заперечував, просив врахувати те, що підозрюваний не заперечує вину у вчиненому, активно співпрацює зі слідством, сприяє розслідуванню. Окрім того, при розгляді клопотання просив врахувати, що згідно експертизи підозрюваний не перебував у стані наркотичного сп`яніння, але перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів .

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів .

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Закарпатській області провадиться досудове розслідування кримінального провадження відомості про, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000275 від 05.08.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 05 серпня 2023 року близько 19 години 40 хвилин, старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «Е320» реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного рухаючись зі сторони міста Виноградів у напрямку міста Хуст та проїжджаючи навпроти будинку АДРЕСА_2 , у денний час доби, діючи в супереч вимогам п.п. 1.5.; 2.3. б) д); 2.9. а); 12.1; 12.3; «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, будучи самовпевненим, розраховуючи на свій водійський досвід та навички керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, не втримав керований ним автомобіль у межах своєї смуги руху, допустив виїзд автомобіля на праве, походу свого руху, узбіччя, з послідуючим наїздом на пішоходів ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який у той час був припаркований на правому узбіччі, по ходу руху водія ОСОБА_4 , та в салоні якого знаходилися: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 на сидінні водія, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 на задньому пасажирському сидінні по центру та малолітній ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який знаходився на задньому пасажирському сидні з ліва.

В наслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітній пасажир автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , та водій ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 від отриманих тілесних ушкоджень померли в реанімаційному відділенні КНП «Виноградівська РЛ». Окрім цього, з місця ДТП до КНП «Виноградівська РЛ» каретою екстреної медичної допомоги доставлено малолітню ОСОБА_9 ,. з різними тілесними ушкодженнями, яка на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні у Закарпатській обласній дитячій лікарні.

Своїми діями ОСОБА_4 , порушив вимоги п.п. 1.5.; 2.3. б) д); 2.9. а); 12.1; 12.3; «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, якими визначено: п.1.5. - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3. - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п.12.1 - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. п.12.3. - У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

Порушення водієм ОСОБА_4 , вище вказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме смертю: пішохода ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього пасажир автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та отримання тілесних ушкоджень різного ступеню осіб: малолітнього ОСОБА_9 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення доводиться зібраними у справі об`єктивними доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.08.2023 та схемою до нього; протоколом огляду місця події автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «W220» реєстраційний номер НОМЕР_2 від 05.08.2023; висновком №67 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; висновку №68 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , від 06.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , від 06.08.2023., висновком судово- медичної експертизи трупа ОСОБА_10 від 16.08.2023 року, допитом потерпілого ОСОБА_9 , від 10.08.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , від 17.08.2023, протоколом допиту малолітнього ( неповнолітнього) свідка ОСОБА_18 , від 31.08.2023 протоколом допиту малолітнього ( неповнолітнього) свідка ОСОБА_19 від 31.08.2023, протоколом проведеного слідчого експерименту із малолітнім свідком ОСОБА_19 , протоколом проведеного слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_11 , та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

05.08.2023 о 22:25 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

07 серпня 2023 року слідчим суддею Ужгородського міськрайоннго суду Закарпатської області задоволено клопотання слідчого та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 02 жовтня 2023 року включно.

27.09.2023 керівником Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено строки досудового розслідування у даному провадженні до трьох місяців, тобто до 05 листопада 2023 року.

Слідчий суддя вважає, що сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

На даний час прокурором та слідчим доведено, що завершити досудове розслідування до 02.10.2023 (в межах строку дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою) неможливо.

Завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається можливим внаслідок особливої складності кримінального провадження та необхідності виконання ще низки слідчих та процесуальних дій, зокрема: отримати висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , результат якої має суттєве значення для встановлення обставин в даному кримінальному провадженні; отримати висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 якої має суттєве значення для встановлення обставин в даному кримінальному провадженні; отримати висновок судово-медичної експертизи призначеної відносно ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , 26.03.2015 року, висновки яких також мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні; отримати висновки судово технічної експертизи транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «Е320» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував підозрюваний ОСОБА_4 ; отримати висновок судово трасо логічної експертизи, яка наразі перебуває на виконанні в експертній установі, результати якої також мають суттєве значення в даному кримінальному провадженні; отримати висновок судово- автотехнічної (по обставинах) експертизи, яка також на даний час перебуває на виконанні в експертній установі; виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України та скерувати матеріали з обвинувальним актом до суду.

На даний час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, проводяться слідчі та процесуальні дії, встановлюються обставини в межах вказаного кримінального провадження, здійснюється збирання доказів, - однак завершити досудове розслідування через проведення значного обсягу слідчий та процесуальних дій не надається за можливе.

Вказані слідчим у клопотанні слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні, є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження та не є вичерпними, оскільки після їх проведення може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Окрім того, із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті.

Слідчий суддя вважає, що на даний час є достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, а саме у порушені правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

На даний час, виходячи із матеріалів клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування, доведено що продовжують існувати ризики, що існували і на час обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме передбачених у п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України:

переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливого незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальні правопорушення до особливо тяжкого. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Вказане в сукупності дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів з метою дачі, зміни показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.

В частині існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4. ч. 1 ст. 177 КПК України) слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, його специфіку, те, що при обранні слідчим суддею іншого, більш м`якого запобіжного заходу, відмінного від тримання під вартою, підозрюваний отримає можливість підшукувати осіб, що можуть надавати вигідні для нього неправдиві показання, чого він буде позбавлений, перебуваючи в умовах слідчого ізолятора.

Оцінка яким уже надана в ухвалі слідчого судді при обранні ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час продовжують існувати та такі не зменшились.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також, те що продовжують існувати ризики, що були встановлені слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 18 запобіжні заходи, затримання особи Кримінального процесуального Кодексу України (надалі КПК України).

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З поданого клопотання вбачається, що строк дії ухвали про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначенням розміру застави закінчується 02.10.2023 року.

Разом із тим, завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не вбачається за можливе, у зв`язку із наявними об`єктивними причинами, що наведені вище.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, які існували на час обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу, та які продовжують існувати на даний час.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинувачених від правосуддя.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Окрім наявності обґрунтованої підозри, вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 , є військовослужбовцем, відомостей про неможливість перебування в умовах тримання його під вартою стороною захисту не надано.

На день розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою не зменшилися та не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків, а також неможливість їх запобігання при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкі наслідки у виді загибелі двох осіб, в тому числі малолітньої дитини, з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

При обранні запобіжного заходу розмір застави не визначався. Підстав для зміни запобіжного заходу в цій частині на час розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу слідчий суддя не знаходить також.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Вказана норма застосовується і до вимог ухвали слідчого судді про продовження строків тримання під вартою.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Згідно п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків.

Засада розумності строків кримінального провадження випливає із завдання швидкого розслідування і судового розгляду, закріпленого в ст. 2 КПК України, і відповідає вимогам ст. 6 КЗПЛ, яка гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У МПГПП встановлено, що кожен має право на основі повної рівності бути судимим без невиправданої затримки» (п. «с» ч. 2 ст. 14). При цьому кожен заарештований або затриманий має право на судовий розгляд протягом розумного строк (ч. 3 ст. 9). Звід принципів захисту всіх осіб, які піддаються затриманню чи ув`язненню будь - яким чином, прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 9 грудня 1988 р., вимагає проведення судових розглядів в розумні строки після затримання, або звільнення суду (принцип 38).

Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримання процесу практично рівнозначна відмові в правосудді.

Відповідно до положень ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і продовжується слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, а тому, зважаючи на право підозрюваного, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду, визначені ст. 28 КПК України розумні строки кримінального провадження, строк тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити, у межах строку досудового розслідування, тобто до 05.11.2023 року включно.

З урахуванням наведеного вище клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 117, 178, 183, 184, 193-194, 197, 199, 202, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000275, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 2861 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 серпня 2023 року, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури Західного регіону ОСОБА_7 про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , Українця, громадянина України, військовослужбовця, військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата - строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у межах строку досудового розслідування, а саме до 05.11.2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1