Справа180/753/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 12.01.2022 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іллінка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не маючого на утриманні дітей та інвалідів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

-22.06.2005 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

-10.12.2009 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 122, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, с. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-31.08.2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

-28.03.2013 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяці позбавлення волі;

-07.04.2016 року звільнився з Дніпропетровської виправної колонії №89 у зв`язку з відбуттям покарання;

-08.11.2021 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 185, ст.75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

-19.05.2022 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-05.10.2022 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2022 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, через паркан проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де шляхом розбиття вікна проник всередину будинку, звідки, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав чавунну варочну поверхню, вартістю 432 грн. та сім колосників, вартістю 168 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 600 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 10 січня 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна, через не заперті двері, незаконно проник до приміщення господарської будівлі (сараю), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів виробництва СРСР, вартістю 425 грн. та алюмінієвий бідон об`ємом 10 літрів виробництва СРСР, вартістю 157,50 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 582 грн. 50 коп. Викраденим майно розпорядився на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно; за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, суд, за згодою сторін кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджує докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким в судовому засіданні не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину, підтвердив обставини, вказані вище, суду пояснив, що вчинив дані крадіжки, оскільки не мав грошей, у вчиненому кається, просить суд суворо не карати, обіцяючи більше злочинів не вчиняти.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судове засідання не з"явились, надали суду заяви про розгляд спраи за їх відсутністю.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, тому що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він посягнув на власність, вчинив тяжкий злочин. Суспільна небезпечність злочину визначається тим, що, вчиняючи крадіжку, винна особа позбавляє власника можливості володіти, користуватися та, як правило, розпоряджатися своїм майном, тобто тих трьох, гарантованих ч. 1 ст. 41 Конституції України повноважень, які в сукупності й утворюють право власності.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, вчинив нові злочини, не працює, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочину.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення злочину і особу обвинуваченого, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів має бути міра покарання у виді позбавлення волі, оскільки ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, не зробив відповідних висновків після засудження, а тому являє собою небезпеку для оточуючих, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України та вважає, що виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим та вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 10 січня і 10 лютого 2022 року, тобто до постановлення вироку від 05 жовтня 2022 року, якийм ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі. Таким чином, покарання ОСОБА_4 необхідно призначати за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, оскільки обвинувачений відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2022 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Термін відбування покарання відраховувати з моменту фактичного затримання за попереднім вироком.

Речові докази, що долучені до матеріалів кримінального провадження і зберігаються у потерпілих залишити потерпілим; металеву ручну пилку з пластиковою ручкою, що зберігається в Марганецькому ВП №1 за квітанцією № 314 - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів на проведення експертиз в рамках даного кримінального провадженнгя в розмірі 370 грн.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України

Суддя: ОСОБА_1