490/904/24 13.02.2024
н/п 1-кс/490/648/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/904/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця рф, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, за наступних обставин.

Так, у першій половині вересня 2022 року (конкретне місце та час органом досудового розслідування не встановлено) керівництвом окупаційної ВЦА Херсонської області, до складу якої входили особи, матеріали відносно яких виділено в інші кримінальні провадження, а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами сформовано і затверджено склад та забезпечено і організовано роботу «дільничної виборчої комісії N? 210» (далі - ДВК N? 210), яка діяла на території селищ Комишани, Зимівник, Благовіщенське та Призерне міста ХерсонХерсонської області та знаходилась у приміщенні Комишанській ЗОШ (1-3 ступенів) №26 за адресою: Херсонська область, м. Херсон, селище Комишани,вул. Центральна, 60.

При цьому, громадянин України ОСОБА_6 , маючи управлінські навички як колишній Комишанський селищний голова, у невстановлені дату та час, але не пізніше червня 2022 року, достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, з ідеологічних та корисливих мотивів, будучи проросійсько налаштованим та діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проживаючи на території смт Комишани м. Херсон Херсонської області, будучи достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення смт Комишани збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет Українипоширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Херсонська область є невід?ємною складовою частиною України, що порядок утворення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування регулюється виключно Конституцією України та законами

України, прийняв пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників держави-агресора російської федерації та добровільно,зайняв посаду т.зв. «старосты Камышанскогостаростатского округа», пов?язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади,створеномутимчасово окупованій території, а саме в окупаційнійадміністрації держави-агресора, т.зв. «старостат Камышанского старостатского округа», за місцем фактичного розташування в адміністративній будівлі заадресою: Херсонська область, м. Херсон, смт. Комишани, вул. Центральна 81-а.

Так, ОСОБА_6 , у якості керівника незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, а саме окупаційної адміністрації держави-агресора, з серпня 2022 року по 27.09.2022, за попередньою змовою з особамитак званої «виборчої комісії Херсонської області», головою ДВК №210, матеріали щодо яких виділено в окреме кримінальне провадження та іншиминевстановленими наданий час особами (щодо яких триває досудоверозслідування), діючи із прямим умислом, в порушення Конституції України, Закону України «Про всеукраїнський референдум», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», вчинив дії направлені на організацію та проведення незаконного референдуму на території тимчасово окупованих сілКомишани, Зимівник, Благовіщенське та Призерне міста Херсон Херсонської області незаконного референдуму про вихід Херсонської області зі складуУкраїни, утворення самостійної держави та входження її до складу російської федерації на правах суб?єкта російської федерації, а саме: організація підбору та підбір членів «дільничної виборчої комісії N? 210», у тому числі шляхом проведення співбесід, організація забезпечення роботи «дільничної виборчої комісії N? 210» у приміщенні Комишанській ЗОШ (1-3 ступенів) №26 заадресою: АДРЕСА_2 , організація співробітництва з представниками держави-агресора щодо забезпечення супроводу військовослужбовцями збройних сил російської федерації членів ДВК N? 210 під час здійснення подворового обходу мешканців сел Комишанської територіальної громади, забезпечення незаконно створеної ДВК №210 приміщенням, транспортними засобами та матеріальнимиресурсами.

З метою забезпечення можливості реалізації наданих йому окупаційною адміністрацією повноважень, підтримки її рішень та дій, за сприяння розміщених на тимчасово окупованій території Херсонської області військових формувань держави-агресора ОСОБА_6 шляхом залякування, навіювання та агітації пропагандистських настроїв серед місцевих жителів вчиняв дії, направлені на установлення та функціонування окупаційної влади на території Комишанської територіальної громади м. Херсона Херсонської області.

Також, ОСОБА_6 , під час проведення т.зв. «референдуму» з 23.09.2022 по 27.09.2022 здійснював об?їзд вулицями селища Комишани Херсонського районуХерсонської області, на агітаційному автобусі разом із військовослужбовцями збройних сил рф, з метою залучення мешканців Комишанської територіальної громади до голосування щодо виходу Херсонської області зі складу України, утворення самостійної держави та входження її до складу російської федерації на правах суб?єкта російської федерації. При цьому, ОСОБА_6 активно переконував мешканців Комишанської територіальної громади у втраті здатності держави України здійснювати управління Херсонською областю та пропонував проголосувати за російську федерацію, популяризуючи при цьому військово-політичне керівництво російської федерації, з метою створення позитивного іміджу російської федерації та виклику почуття зневаги до легітимноїУкраїни.

Таким чином ОСОБА_6 упродовж вересня 2022 року на території Комишанської територіальної громади міста Херсон Херсонської області забезпечував організацію і проведення незаконного референдуму, що проводився окупаційною владою на тимчасово окупованій територіїХерсонської області, що у подальшому 27 вересня 2022 призвело до оголошення так званою «виборчою комісією Херсонської області» незаконного референдуму таким, що відбувся.

Відповідно до його результатів було задекларовано 497 051 громадян, що становить 87.05% від загальної кількості виборців, які прийняли участь у голосуванні, виявили бажання за входження Херсонської області до складу російської федерації.

В наслідок вищевказаних незаконних та неправомірних дій ОСОБА_6 та інших осіб, щодо яких здійснюється розслідування у даному провадженні, стало визнання російською федерацією незаконного референдуму на тимчасово окупованій територій України таким, що відбувся та незаконного приєднання Херсонської області до складу російської федерації.

Дії підозрюваного ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, тобто участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, та, усвідомлюючи тяжкість покарання, не бажаючи нести відповідальність за свої дії, на даний час переховується від органу досудового розслідування і суду та може продовжити переховуватись в подальшому, крім того 18, 20 та 21 листопада 2023 ОСОБА_6 , будучи викликаним для допиту як підозрюваний, у призначений час та місце без поважних причин не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив, розшук підозрюваного триває, згідно з повідомленням ГВЗНД УСБУ в Херсонській області від 30.10.2023 №71/22/1/193-5610 ОСОБА_6 30.05.2023 через пункт пропуску «Шегині» виїхав за межі території України, таким чином, ОСОБА_6 свідомо переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення покарання за інкримінований йому злочин, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, просив про його задоволення.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, пославшись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків зазначених у клопотанні.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

09.01.2024 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, про що у загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» розміщено відповідне повідомлення в порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні.

Підозрюваний ОСОБА_6 , будучи викликаним до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 13.01.2024, 15.01.2024, 16.01.2024року до слідчого не з`явився, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_6 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також у зв`язку з не встановленням його точного місця перебування, постановою слідчого від 24.01.2024 р. ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Матеріалами клопотання підтверджується, що підозрюваний ОСОБА_6 орієнтовно у вересні 2022 року виїхав та на даний час перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000047 від 17.01.2024 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України, триває.

Згідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний зобов`язаний в тому числі прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

За правилами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених п.п.6,7ст. 176 КПК України.

Ст. 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

В ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У судовому засіданні встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто вручено не було, оскільки останній перебуває на даний час на непідконтрольній території України.

На виклики слідчого підозрюваний не з`явився, не повідомляючи про причини неявки, що свідчить про його ухилення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст. 111-1 КК України, підтверджується даними: протоколів допитів свідків: ОСОБА_7 від 26.09.2023 р., ОСОБА_8 від 28.09.2023 р., ОСОБА_9 від 21.09.2023 р., ОСОБА_10 від 21.09.2023 р., ОСОБА_11 від 21.09.2023 р., ОСОБА_12 від 21.09.2023 р., ОСОБА_13 від 14.12.2022 р., ОСОБА_14 від 06.12.2022 р.,

ОСОБА_8 від 25.01.2023 р., ОСОБА_15 від 29.11.2022 р., ОСОБА_16 від 14.12.2022 р., ОСОБА_17 від 14.12.2022 р., ОСОБА_18 від 01.02.2023 р., ОСОБА_19 від 21.09.2023 р.; протоколів про проведення пред`явлення для впізнання за фотозмімками особи ОСОБА_6 зі свідками: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 ; протоколів проведення слідчого експерименту за участі свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 .

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність даних для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночним поняттями.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 5 ст.111-1 КК України.

Матеріали кримінального провадження також містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, будучи викликаним для допиту як підозрюваний, у призначений час та місце без поважних причин не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив, розшук підозрюваного триває, згідно з повідомленням ГВЗНД УСБУ в Херсонській області від 30.10.2023 №71/22/1/193-5610 ОСОБА_6 30.05.2023 через пункт пропуску «Шегині» виїхав за межі території України.

Підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся за викликами до слідчого.

Вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні найбільш суспільно небезпечного злочину, характеру та способу ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до положень ст.ст. 183,193,194 КПК України, згідно з якими при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається та у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу вирішуватиметься остаточно вже після його затримання та доставки до суду, тому строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч.1 ст. 197 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 відносно якої необхідно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу, розмір застави слідчим суддею не визначається.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , відсутні.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу та розміру застави.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1