Тальнівський районний суд Черкаської області
______________________________________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження 1-кп/704/9/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 рокум. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000115 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Онопріївка Звенигородського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 03.06.2018, близько 21 години 15 хвилин, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 2.9 а), 12.1 та 12.6 ґ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, керуючи автомобілем «Тоуоtа Ніlux», реєстраційний номер НОМЕР_1 (індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автодорозі сполученням с. Криві Коліна - м. Тальне, зі сторони с. Криві Коліна у напрямку м. Тальне, з перевищенням дозволеної швидкості більше 90 км/год, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, а тому знаходячись поблизу с. Криві Коліна Тальнівського району Черкаської області, на відстані 33,1 м від електроопори № 1/15, допустив виїзд на праве узбіччя, занос керованого транспортного засобу з подальшим виїздом на ліве узбіччя, з`їзд у кювет та перекидання автомобіля. Унаслідок даної дорожньо транспортної пригоди пасажири автомобіля «Тоуоtа Ніluх», реєстраційний номер НОМЕР_1 (індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ), ОСОБА_10 , 1989 року народження, згідно з висновком експерта № 05-7-02/208 від 04.06.2018, отримала тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, у вигляді відкритої черепно- мозкової травми без ушкодження кісток основи та склепіння черепа з крововиливами під м`які та тверді мозкові оболонки з забоєм розмізченням головного мозку; перелому шийного відділу хребта; множинних двосторонніх -переломів ребер з крововиливами в тканину легень; розривів печінки, крововилив в брижу попереково-ободової кишки, що ускладнились двостороннім гемотораксом (накопичення крові в плевральних порожнинах) та гемоперітонеумом (накопичення крові в черевній порожнині); закритих переломів кісток правої гомілки, що в своєму перебігу ускладнилась травматичним геморагічним та спінальним шоком; та ОСОБА_11 , 2017 року народження, відповідно до висновку експерта № 05-7-02/209 від 04.06.2018, отримала тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, у вигляді закритої черепно-мозкової травми без пошкодження кісток основи та склепіння черепа з крововиливами під м'які мозкові оболонки, перелому грудного відділу хребта з розривами міжреберних м`язів; перелому акроміального кінця правої ключиці, косо-поперечних переломів тіла лівої та правої лопатки; крововиливи в тканину легень; двосторонній гемоторакс (накопичення крові в плевральних порожнинах); відкритий перелом кісток правого плеча, що в своєму перебігу ускладнилась розвитком травматичного, геморагічного та сітіпального шоку, від яких настала смерть потерпілих. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Тоуоtа Ніluх», реєстраційний номер НОМЕР_1 (індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_4 , а саме вимог пунктів 2.3 б), 2.9 а), 12.1 та 12.6 ґ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно висновку експерта № 4/843 від 24.10.2018, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення загибелі потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

25 жовтня 2023 року під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 04.06.2018прокурором заявлено про те, що 24.10.2023 р. між начальником Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратуриОСОБА_3 , який на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000115, з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_12 , з іншого боку, на підставі ст.ст.36, 468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні та зобов`язався: беззастережно визнати у судовому провадженні свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб та до моменту укладання угоди про визнання винуватості відшкодувати шкоду потерпілим, завдану кримінальним правопорушенням, у повному обсязі, погоджуючись на призначення ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст.476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному - щиро розкаявся. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст.473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованих кримінальних правопорушень, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявляти клопотання, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого вона визнає себе винною, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до неї у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст.476 КПК України. При цьому зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст.470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Разом з угодою прокурором подано до суду заяви потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з яких вбачається, що потерпілі надали згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 . В судовому засіданні суд дослідив дані заяви потерпілих та переконався в добровільності їх написання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мали місця діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб. В силу положення ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.286 КК України, відносяться до категорій тяжкого злочину.

Судом встановлено, що всіма потерпілими по справі добровільно надано письмові згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 24.10.2023 укладеною між начальником Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який на підставі ст.ст.36, 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000115 від 04.06.2018, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 в цьому провадженні з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , відповідає вимогам ст.469, ст.472 КПК України. Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченим скарги не подавались.

Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, з урахуванням поведінки обвинуваченого після вчинення злочинів, який в судовому засіданні визнав вину у вчинені кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, відшкодувавши шкоду, завдану потерпілим у повному обсязі, усвідомлюючи свою вину, зробивши належні висновки, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання - щирого каяття, наявністю обставин, що його обтяжують вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та особи ОСОБА_4 - який раніше не судимий, а також те, що суспільний інтерес виражається в забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, враховуючи, що вищенаведені дані про особу обвинуваченого дають підстави вважати, що виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів можливо досягти, призначивши йому узгоджене покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Узгоджена міра покарання в частині звільнення від призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України з урахуванням особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідає вимогам закону.

При цьому, суд вважає, що достатнім і обґрунтованим буде призначення ОСОБА_4 іспитового строку тривалістю 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, який належно забезпечить завдання кримінального законодавства.

Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Водночас при застосуванні положень ст. 76 КК України суд зазначає, що згідно частини першої цієї статті в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

За своїм змістом ч. 1 ст. 76 КК України є імперативною правовою нормою.

А тому з врахуванням наведеного, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки у відповідності з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Під час досудового розслідування у відношенні обвинуваченого були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна.

Станом на час розгляду справи діючий запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відсутній.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлений.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Долю процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст.ст.118-124 КПК України, а саме процесуальні витрати у вигляді витрат за проведення у кримінальному провадженні експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки їх проведення було направлене на доведення вини обвинуваченого.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст.314, ч. 2 ст.373, ст.ст. 374, 474,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 жовтня 2023 року між начальником Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 04.06.2018 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три ) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.08.2023 р. на автомобіль «Toyota Hilux» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 .

Речові докази по кримінальному провадженню:

- біологічний зразок з переднього пасажирського сидіння жіноче волосся - знищити,

- правий сонцезахисний козирок зі слідами речовини коричневого кольору, передній лівий надкрилок пасажирської двері зі слідами речовини коричневого кольору, передати по належності;

- медичну картку стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_4 передати по належності;

- оптичний диск на якому міститься інформація про дослідження комп`ютерної томографії, залишити в матеріалах провадження;

- марлевий тампон зі змивами з зовнішньої нижньої частини бардачка, марлевий тампон зі змивами з правої сторони педалі щеплення - знищити;

- бардачок автомобіля, гумовий килимок з переднього пасажирського сидіння, пластикову обшивку порогу водійських дверцят, частину ковроліну, гумовий килимок з переднього водійського сидіння - передати по належності;

- автомобіль «Toyota Hilux» реєстраційний номер НОМЕР_1 , передати по належності;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «Toyota Hilux», посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 передати по належності;

- дитяче взуття та ліву ногу зеленого кольору, дитячі штани, дитячий боді, дитячі шкарпетки рожевого кольору, жіночі джинсові шорти світло синього кольору, жіночий бюстгальтер темного синього кольору, жіночу майку чорного кольору, жіночу спідню білизну чорного кольору - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз на загальну суму 20072 грн. 55 коп.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1