У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000355.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_6 ,

підозрювана - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2023 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08.12.2023 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_5 вважає, що підозра у вчиненні нею кримінального правопорушення є незаконною.

Узагальнені доводи апелянта.

Підозрювана ОСОБА_5 зазначає, що з повним текстом оскаржуваної ухвали слідчого судді ознайомилась лише 21.11.2023 р. у слідчому ізоляторі.

На думку апелянта, повідомлення про підозру вручене не протягом 48 годин, що свідчить про невручення їй такого повідомлення. Крім того слідчий та прокурор вчиняють незаконні дії, оскільки безпідставно підозрюють її у вчиненні кримінального правопорушення, керуючись особистою думкою та власними мотивами. Просить застосувати відносно неї, її рідних та житла у м. Херсоні заходи безпеки.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом управління СБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000355 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи активним користувачем каналу (спільноти) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та його чат боту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », не сприймаючи державну владу в Україні, сповідуючи ідеї проросійської спрямованості, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади і захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України, використовуючи власний мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі Redmi 9с з ІМЕІ: НОМЕР_1 , з номером мобільного телефона НОМЕР_2 , використовуючи мобільний додаток «Telegram», в якому вона вже була зареєстрована з обліковим записом « ОСОБА_5 », за номером мобільного телефону НОМЕР_2 , розпочала здійснювати листування з ОСОБА_9 « ОСОБА_10 », реалізуючи свій злочинний умисел направлений на надання допомоги РФ та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України надала представникам цієї держави (РФ) наявну в її розпорядженні інформацію.

Після введення в Україні воєнного стану, у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_5 , з власної ініціативи, усвідомлюючи, що з початку збройної агресії РФ, її спеціальні органи та їх представники ведуть розвідувальну діяльність, в тому числі з використанням можливостей різноманітних соціальних мереж, Інтернет- месенджерів, в тому числі і «Telegram», будучи, в силу інформаційної спрямованості каналу (спільноти) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та його чату

19.06.2023 р. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання РФ та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , займається збиранням та накопиченням інформації щодо результатів здійснення обстрілів збройними силами РФ населених пунктів України, цивільної чи військової інфраструктури, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, використовуючи обліковий запис (аккаунт) програми для обміну повідомленнями (месенджеру) «Telegram», зареєстрований з абонентського номеру НОМЕР_2 , та з нікнеймом « ОСОБА_5 », за допомогою власного мобільного телефону марки «Хіаоmі» моделі Redmi 9с з ІМЕІ: НОМЕР_1 , надіслала фотозображення та відео зображення в особисті повідомлення (чат) «ІНФОРМАЦІЯ_10», який особисто використовує ОСОБА_9 , наслідки обстрілу м. Херсон за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 . На поставлене уточнююче запитання ОСОБА_9 : - «это все архив?», «Херсон?», громадянка України ОСОБА_5 відповіла у вигляді текстового повідомлення наступного змісту: «Добрый вечер. Это сегодня», «Нужно или нет. Да, Херсон», «Старые еще тоже есть, пару штук».

При цьому, адміністратор Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_9 , який використовує чат « ІНФОРМАЦІЯ_3 », опублікував 19.06.2023 р. о 20.43 год. зазначений матеріал на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з підписом: « Херсон ».

Наступного дня, 20.06.2023 р., у період з 11.05 год. до 18.52 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , ставши свідком обстрілу об`єктів, розташованих за адресою: АДРЕСА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, за власною ініціативою, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на надання допомоги РФ у веденні агресивної війни проти України діючи умисно, на шкоду основам національної безпеки України, з метою надання допомоги державі агресору у веденні агресивної війни проти України, передбачаючи що її дії можуть завдати шкоду основам національної безпеки України та бажаючи настання таких суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, використовуючи вищевказаний належний їй телефон з номером мобільного оператора НОМЕР_2 , у програмі для миттєвого обміну повідомленнями через мережу Інтернет (месенджері) «Telegram», де вже була зареєстрована за номером мобільного телефону НОМЕР_2 , а саме: в особистому чаті з ІНФОРМАЦІЯ_3 відправила відомості щодо результату здійснення обстрілу збройними силами РФ міста Херсон, при цьому для підтвердження власних слів прикріпила фото та відео зображення на яких відображені наслідки обстрілу та у ході спілкування зазначила, що на вказаних фото та відеозаписах зображено передмістя міста Херсон.

При цьому, адміністратор Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_9 , який використовує чат « ІНФОРМАЦІЯ_3 », опублікував 20.06.2023 р. о 17.41 год. фотозображення на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з підписом: « Херсон », а пізніше, 20.06.2023 р. о 18.38 год. відеопідтвердження обстрілу з підписом: «Наши отгрузили так отгрузили. Вечером подробности».

У подальшому, 19.07.2023 р., у період з 01.41 год. по 07.36 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , ставши свідком обстрілу об`єктів критичної інфраструктури РФ з використанням безпілотного літального судна типу «дрон-камікадзе» SHAHED, розміщених поруч з Херсонським нафтопереробним заводом, продовжуючи свою злочинну діяльність, за власною ініціативою, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на надання допомоги РФ у веденні агресивної війни проти України діючи умисно, на шкоду основам національної безпеки України, передбачаючи що її дії можуть завдати шкоду основам національної безпеки України та бажаючи настання таких суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, використовуючи вищевказаний належний їй телефон з номером мобільного оператора НОМЕР_2 , у програмі для миттєвого обміну повідомленнями через мережу Інтернет (месенджері) «Telegram», де вже була зареєстрована за номером мобільного телефону НОМЕР_2 , а саме: ОСОБА_5 в особистих повідомленнях з ІНФОРМАЦІЯ_10 відправила відомості про наслідки здійснення обстрілу з використанням безпілотного літального судна типу «дрон-камікадзе» SHAHED за адресою: АДРЕСА_6, а також АДРЕСА_7, прикріпивши 2 фото та 3 відео зображення на яких відображені наслідки обстрілу та зазначила нижче, що це м. Херсон.

При цьому, адміністратор Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_9 , який використовує чат « ІНФОРМАЦІЯ_3 », опублікував 19.07.2023 о 06:41 відео на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з підписом: « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

10.10.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме державній зраді, тобто діянні умисне вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших можливих підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити злочинну діяльність або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Врахувавши, що підозрювана ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, зважаючи на те, що остання вживала заходів, направлених на виїзд за межі України, зважаючи на особу підозрюваної, яка має проросійські політичні погляди, підтримує ведення агресивних бойових дій з боку РФ проти України, глорифікує такі дії держави-агресора, більше того систематично надсилала фото та відеозаписи на яких зображено місця влучань внаслідок здійснених збройними силами РФ обстрілів м. Херсон, наразі слідством вживаються заходи до встановлення осіб свідків, інших можливих фігурантів злочину, зокрема представників РФ, збір доказової бази та документів, наявність ризиків передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги підозрюваної, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскаржувана підозрюваною ухвала, постановлена 11.10.2023 р., проте апеляційна скарга подана 22.11.2023 р., тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_5 хоча не ставить прямо питання про поновлення пропущеного нею строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, проте звертає увагу на те, що копію оскаржуваного рішення отримала лише 21.11.2023 р., що, з урахуванням відсутності у обвинуваченої юридичної освіти, можна вважати клопотанням про поновлення строку та обґрунтуванням пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин. При цьому, законом не визначено переліку підстав, за наявності яких, строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання, має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Зважаючи на відсутність у підозрюваної ОСОБА_5 юридичної освіти, з метою дотримання її права на оскарження процесуальних рішень, апеляційний суд вважає за можливе надати підозрюваній доступ до правосуддя та поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.10.2023 р.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передбачати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема, дані протоколів огляду від 14.07.2023 р. Інтернет сторінок, огляду від 07.08.2023 р., проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 21.07.2023 р., проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 28.08.2023 р., обшуку від 10.10.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу, тому доводи ОСОБА_5 про відсутність обґрунтованої підозри є безпідставними.

Вирішуючи питання про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, крім того мала наміри та вживала заходів направлених на виїзд за межі України.

Оцінюючи наявність ризиків незаконного впливу на свідків або знищення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, апеляційний суд враховує обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, досудове розслідування перебуває на початковому етапі, встановлюється коло інших можливо причетних до кримінального правопорушення осіб та можливих свідків, а також те, що підозрювана може попередити інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, які можуть бути причетні до інкримінованого їй кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, зважаючи на те, що, на даний час, м. Херсон є прифронтовим містом, де ведуться активні бойові дії, а підозрювана ОСОБА_5 має проросійські політичні погляди та підтримує ведення агресивних бойових дій з боку РФ проти України, тому перебуваючи на волі та маючи доступ до всесвітньої мережі Інтернет, підозрювана може продовжити вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про наявність достатніх підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити дії передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду, що у даній конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи підозрюваної та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання нею процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи, на даній початковій стадії досудового розслідування, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, подаючи апеляційну скаргу, обвинувачена, не наводить будь-яких доводів, які б давали підстави обрати відносно неї більш м`який запобіжний захід та жодним чином не спростовує, як встановлені стороною обвинувачення обставини, так і мотиви прийнятого судового рішення.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, тому апеляційна скарга підозрюваної задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3