У Х В А Л А

іменем України

27.10.2023 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка матеріали за скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 31.08.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000198,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 , звернулися до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП вДніпропетровській області від 31.08.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000198 від 14.07.2023 року.

Обґрунтовуючи скаргу, зазначають, що рішення слідчого про закриття вказаного кримінального провадження є передчасним, таким, що не ґрунтується на законі, оскаржувана постанова винесена без проведення повного та неупередженого досудового розслідування, а також не здійснено інших процесуальних дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім цього скаржники вказують, що слідчий не направив на даний час оскаржувану постанову.

На підставі викладеного, скаржники просить оскаржувану постанову скасувати та відновити досудове розслідування у вказаному провадженні та провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії, зазначені у скарзі.

Скаржники будучи повідомлені про час та місце розгляду їх скарги в судове засіданян не зявились, причини неявки суду не повідомили, проте надіслали до суду заяву про розгляд їх скарги без їх участі, скаргу підтримують та просять суд її задовольнити.

Слідчий СВ ВП№ 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в судовому засіданні вважає скаргу необгрунтованою та безпідставною, оскільки ним та працівниками поліції було проведено всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, виконані всі доручення, які надходили від керівництва та прокурорів. Крім того вказав, на покази свідків, котрі були допитанні в рамках кримінального провадження, які вказують на те, що ОСОБА_3 під час прибирання господарства, згрібала суху траву в купи, для її подальшої утилізації шляхом спалювання. та підпаливши суху траву, вогонь перекинувся на літню кухню та господарські споруди.

Прокурор в судовому засіданні також вважає скаргу неоьгрунтованою, оскільки працівниками поліції виконано під час досудового розслідування сі необхідні слідчо-розшукові дії та всі вказівки.

Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, а також дослідивши матеріали кримінального провадження №0000198 від 14.07.2023 року, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Положеннями ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.304 ч.1 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено, що 31.08.2023 року слідчим СВ ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000198 від 14.07.2023 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Виносячи оскаржувану постанову слідчий послався на те, що допитавши потерпілу та ряд свідків було встановлено, що умисного пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, щ озаподіяло шкоду у великих розмірах виявлено не було, а вбачаються ознаки нещасного випадку. котрий стався через необережне поводження з відкритими джерелами вогню.

Що зокрема підтверджується актом про пожежу від 15.08.2023 року

Відповідно до ст. 91 ч.2, 92 ч.1, 93 ч.2 та ст. 94 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження; обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого; сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання документів, відомостей, висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом; слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура

Згідно з ст. 7, 9, 17, 22, 40 КПК України зміст і фор віма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, вимог КПК та інших законів; слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій; слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, якщо встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, слідчий закриває кримінальне провадження, про що відповідно до вимог ст. 110 КПК України виносить вмотивовану постанову.

В ході слідства не здобуто доказів наявності складу злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КПК України, окрім того, в даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

При проведенні досудового розслідування слідчим вжито заходів щодо встановлення об`єктивної істини, належним чином виконані процесуальні та слідчі дії в обсязі необхідному для встановлення всіх обставин кримінального провадження.

Слід звернути особливу увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

З матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови вбачається, що під час досудового розслідування слідчим було проведено достатнього та необхідного за даних умов обсягу слідчих дій, необхідних в даному кримінальному провадженні, а тому, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову такою, що відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий, дізнавач здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст.40 КПК України ).

Положення ч. 4 ст. 40 КПК України вказують, що слідчий, дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

При цьому, слідчий суддя не є стороною обвинувачення й не може давати вказівки або зобов`язати слідчого провести певну слідчу дію, адже при вирішенні даного питання він є цілком самостійним, що узгоджується з положеннями ч.5 ст. 40 КПК України та ст. 40-1 КПК України

Відповідно до ст.62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зауваження скаржника щодо неповноти досудового розслідування не спростовують об`єктивності висновку слідчого, в контексті з`ясованих обставин кримінального провадження, які підтверджені належними та допустимими доказами, а тому доводи про неправомірність оскаржуваної постанови є необґрунтованими.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження є підтвердження про направлення постанови про закриття кримінального провадження від 31.08.2023 року з листом, що зареєстрований в журналі вихідної коресподенції за № 468/8095 від 13.09.2023 року

Керуючись вимогами статей 284,303,304,306,307,309,372,376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 31.08.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000198 - відмовити.

Матеріали кримінального провадження за № 0000198 від 14.07.2023 р. повернути СВ ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1