ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1806/23
УХВАЛА

"28" вересня 2023 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000217 від 02.08.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Єлизаветівка Царичанського району Дніпропетровської області, українця, освіта середня спеціальна, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ

22.09.2023 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217 від 02.08.2023 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 04.08.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 30.09.2023 року, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.08.2023 року залишена без змін.

Прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України і обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, склад яких передбачений ч. 4 ст. 296, ст. 345 ч. 2 КК України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), пов`язане з опором представникові влади, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку із застосуванням іншого предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень та умисному заподіянню працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В обґрунтування ризиків передбачених п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого

злочину, за яке передбачено покарання у вигляді до 7 років позбавлення волі і усвідомлюючи покарання може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Обвинувачений проживає в одному населеному пункті із потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 може в подальшому впливати на потерпілих та свідків, а тому просить застосувати до ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання, з мотивів того, що враховуючи характер вчиненого правопорушення, тяжкість можливого покарання, особу підозрюваного, вважають за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, оскільки кримінальне правопорушення вчинено із застосуванням насильства до працівників поліції, обвинувачений не працює і може переховуватись від суду, наявні ризики передбачені ст.177 КГЖ України.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки прокурором не доведено необхідність застосовування такого заходу та відсутні ризики передбачені ст.177 КГЖ України, обвинувачений не судимій, є донька на утриманні, постійно мешкає за місцем реєстрації, вважає призначити цілодобовий домашній арешт в АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку адвоката, пояснивши, що проживає один, так як дружина із донькою виїхали за кордон на час воєнного стану, не працює, не заперечує проти цілодобового домашнього арешту.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Також, суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 , імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому та можливість впливати на потерпілих і свідків, обвинувачений може переховуватись від суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді до 7 років позбавлення волі і усвідомлюючи покарання може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Суд приймає до уваги, що сторона захисту обвинуваченого заперечує обвинувачення його підзахисному по ст. 296 ч. 4, ч. 2 ст. 345 КК України і вважає недоведеними ризики передбаченими ст. 177 КПК України на що погодився і сам ОСОБА_4 в підготовчому засіданні.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

При вирішенні питання про обрання строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , з урахуванням позиції сторони захисту обвинуваченого і самого обвинуваченого, суд враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний дослідити вагомість всіх обставин, зазначених у ч. 1 ст. 178 КК України.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується органами досудового розслідування в скоєння умисного тяжкого злочину, має слабкі соціальні зв`язки, відсутні докази про утримання неповнолітньої дитини , відсутня наявність постійного місця роботи та вагомість наявних інших доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, відшкодування матеріальних збитків потерпілим.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених прокурором ризиків, а саме незаконного впливу обвинуваченою на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, можливістю останнього переховуватися від суду та вчинення ним інших злочинів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 обвинувачується в спричиненні матеріальних збитків Головному Управління Національної поліції в Дніпропетровській області на суму 41 736 грн та не відшкодування цієї шкоди на час розгляду клопотання прокурора.

Вказані обставини враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і суд не вбачає будь-яких підстав для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_4 слід обрати цілодобовий арешт за місцем проживання у зв`язку з тим, що прокурор не надав доказів, що обвинувачений може переховуватись від суду чи впливати на потерпілих, судом до уваги не приймається по вищевказаним підставам так як існують ризики відповідно до ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, те що судове провадження до спливу двомісячного строку застосованого запобіжного заходу закінчити неможливо, суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із взяттям під варту не зможе попередити ризики, встановлені ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, таким чином суд вважає доцільним обрати обвинуваченому дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Вирішуючи питання про можливість застосування застави та її розмір суд виходить з наступного.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України).

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення по ч.2 ст.345 КК України, а саме умисному заподіянню працівникові правоохоронних органів легких тілесних ушкоджень при виконанні ним службових обов`язків, суд вважає не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Таким чином, з урахуванням ступеню тяжкості пред`явленого обвинуваченого, ставлення сторони захисту та обвинуваченого до обставин справи, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 28 вересня 2023 року до 26 листопада 2023 року включно без внесення застави.

Для утримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до слідчого ізолятора ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1