№ 1-кп/183/2028/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000211 від 06 серпня 2023 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, студента 4 курсу Новомосковського фахового коледжу Національної металургійної академії України, не одруженого, маючого неповну середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю згоден зі встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, про що надав відповідну заяву.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2023, у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, призначено до судового розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 22 липня 2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував у дворі свого багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де на лавці біля під`їзду № 4 сиділи три дівчини та голосно розмовляли, на що ОСОБА_5 зробив останнім зауваження. В цей час до дівчат підійшов раніше знайомий їм ОСОБА_3 , якому вони поскаржилися на ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 22 липня 2023 року приблизно о 15 годині 01 хвилин, перебуваючи біля під`їзду № 4 багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_5 на відстань витягнутої руки та наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя зліва. Від нанесеного удару ОСОБА_5 впав на асфальтовану поверхню землі на правий бік тулубу, вдарившись правою стороною голови, правою рукою та правою ногою.

Внаслідок своїх умисних противоправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, забитих ран на підборідді та верхній губі, синця навколо правого ока, травматичної екстракції третього зуба на верхній щелепі зліва, у своїй сукупності відноситься до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю більше як 6-ть днів, але не більше як 21-н день, оскільки зростання вищевказаних ран, у звичайному своєму перебігу, відбувається у термін більше як 6-ть діб. Тілесні ушкодження у виді синців на правому передпліччі, правій сідниці, садна в області правого ліктьового суглобу, у своїй сукупності, та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, при обставинах встановлених органом досудового розслідування, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту чи обмеження волі, оскільки зазначені види покарання передбачають реальну ізоляцію особи, тому з огляду на те, що ОСОБА_3 є студентом, суд доходить висновку про можливість призначення йому покарання у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання, буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого. З цих же підстав суд не вважає доцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді виправних чи громадських робіт.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1