Провадження № 11-сс/4808/15/24
Категорія ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 5.12.2023 року на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що немає підстав для задоволення даної скарги, оскільки фактично аналогічна заява про вчинення кримінальних правопорушень працівниками ДУ «Коломийська ВК №41» вже була предметом розгляду слідчого судді, що не спростовано заявником ОСОБА_7 , і його скарга була задоволена частково, внесено відомості до ЄРДР, проводиться досудове розслідування; а щодо вимоги про зобов`язання прокурора щодо винесення постанови відповідно до вимог ст. 55, 56 КПК України, ст. 10 КВК України, якою його буде залучено офіційно як потерпілого в даній справі, забезпечено заходи захисту, шляхом переведення відбування покарання в іншу колонію -відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_7 вважає ухвалу незаконною та необгрунтованою. Слідчим суддею було досліджено доводи прокурора, який посилався на направлення справи в Коломийську окружну прокуратуру, що не передбачено КПК України, так як в самій заяві вказано про правопорушення за ознаками ст.365, 366 КК України саме співробітниками Коломийської окружної прокуратури, а саме її керівником ОСОБА_8 та прокурором ОСОБА_9 .

Слідчим суддею незаконно було взято до уваги розгляд іншого судового рішення в схожій справі розглянутій Коломийським міським судом, яке по суті не вирішило питання по суті і є незаконним, так як суд вийшов за межі розгляду справи по суті розгляду скарги в порядку вимог статей 303-307 КПК України. Прокурором не винесено постанову про залучення його як потерпілого, не забезпечено заходи безпеки та не переведено в іншу колонію для подального відбування покарання. На цей час не оголошено жодної підозри співробітникам, які його катували та пограбували, а також відповідно до вимог ст. 154 КПК України не усунено від виконання обов?язків. Слідчим суддею неправомірно вказано, що розгляд даної справи є повторним, що підтверджується відсутністю жодного доказу на таке твердження і є надуманим суддею при винесенні рішення. Його права не поновлено в повному обсязі, що є порушенням вимог законодавства України.

Таким чином під час аналізу даних дій слідчого судді було прийнято незаконне рішення, яке порушує вимоги ст. 214 КПК України, ст.ст. 6, 13, 15, 17, 18 Конвенції про захист прав людини, що є істотним порушенням вимог КПК України і порушує права потерпілого відповідно до ст.ст.2, 7, 9,11,55,56,60 КПК України.

На думку апелянта, чинним КПК України встановлена пряма норма, яка передбачає безальтернативний обов?язок внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залучення до провадження як потерпілого та застосуванні заходів безпеки потерпілому, що не було вчинено прокурором при отриманні заяви про вчинення правопорушення.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, зобов`язати внести відомості про злочини до ЄРДР, визнати його потерпілим та вжити заходи щодо його безпеки, шляхом переведення його в іншу установу для подальшого відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону, підстав для її скасування не встановлено через відсутність істотних порушень процесуальних й правових прав скаржника. Колегія суддів прийшла до переконання про те, що висновок слідчого судді про необґрунтованість скарги ОСОБА_7 є правомірним, обґрунтованим й вмотивованим.

Всі апеляційні доводи апелянта про порушення на його думку вимог ст. 214 КПК України не дають правових підстав для скасування ухвали слідчого судді. Правова позиція ґрунтується на помилковому припущенні, що за ст. 214 КПК України всі без винятку повідомлення про злочини повинні бути внесені до ЄРДР. Така позиція не ґрунтується на змісті ст.. 214 КПК та судовій практиці по цій категорії справ.

Такі винятки стосуються звернення ОСОБА_7 у цій справі.

Апелянт має намір домогтися повторного здійснення певних процесуальних діянь.

Цілком обґрунтованим є висновок слідчого судді про те, що аналогічна скарга апелянта вже вирішувалась в судовому порядку. Відповідні відомості внесено до ЄРДР, ведеться досудове розслідування, під час якого при наявності правових підстав може розширюватися обвинувачення і змінюватись кваліфікація дій підозрюваних.

В правове обґрунтування свого висновку слідчий суддя виправдано поклав ту, обставину, що відповідно до змісту ст. 214 КПК України немає правової необхідності й доцільності повторно вносити до ЄРДР аналогічні відомості, оскільки вони вже внесені й щодо них ведеться досудове розслідування. Ці обставини підтверджуються копією ухвали слідчого судді від 1.12.2023 року, на що вказав прокурор.

Апеляційний суд констатує, що із змісту ст.214 КПК України слідує, що дискреційне й визначальне право на вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для внесення певних відомостей до ЄРДР має не особа, яка звертається з повідомленням, а спеціально уповноважена на це особа, слідчий або прокурор.

Під час проведення досудового розслідування процесуальні питання щодо статусу ОСОБА_7 , як заявника чи потерпілого при наявності правових підстав мають бути вирішені слідчим у передбаченому процесуальним законом порядку. Тому апеляційний суд не вбачає на цей момент істотних порушень його процесуальних прав .

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вказаного висновку слідчого судді.

На переконання апеляційного суду, твердження апелянта в своїй апеляційній скарзі не є істотними процесуальними порушеннями вимог ст. 214 КПК України, яке б було підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки відомості, на які він посилається, фактично вже внесені в ЄРДР.

Інші апеляційні доводи апелянта про зобов`язання прокурора застосувати заходи захисту, шляхом переведення відбування покарання в іншу колонію з покликанням на підстави ст. 10 КВК України, то такі, як встановлено слідчим суддею, не є предметом розгляду скарги в порядку ст.ст. 303-307 КПК України у межах зобов`язання внесення відомостей про кримінальне правопорушення.

За наведених обставин колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 418, 419,422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 5.12.2023 року за його скаргою - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4