Справа №: 398/3248/22
провадження №: 1-кп/398/388/23
УХВАЛА

Іменем України

"05" грудня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0000537 від 04 травня 2022 року стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого в ТОВ"ДХ ОЛЕКСАНДРІЯ" оператором вакуумної машини, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2022 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 04 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.07.2023 року ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 09.10.2023 року вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.07.2023 року скасовано та призначено новий судовий розгляд у тому ж суді в іншому складі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2023 року справу розподілено судді ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 416 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

Відповідно до ст. 314 (розділ IV) КПК України, після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Згідно положень ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Учасники кримінального провадження не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника.

Потерпіла в підготовче судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи булу повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Угод про визнання винуватості чи про примирення до суду в порядку ст. ст. 468-475 КПК України не надійшло, підстав для закриття провадження згідно зі ст. 284 КПК України не вбачається, підстав для повернення обвинувального акту прокурору та для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, проти відкритого судового розгляду кримінального провадження учасники підготовчого засідання не заперечували.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризують обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, суд, керуючись положеннями ст. 314-1 КПК України, вважає за необхідне доручити персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Також, прокурором заявлено клопотання про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання мотивує тим, що ризики передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на тяжкість вчиненого злочину та можливе покарання, продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт у нічний час за адресою: АДРЕСА_2 , де він фактично мешкав разом зі своєю матір`ю, яка не заперечує щодо їх спільного проживання за вказаною адресою.

Обвинувачений підтримав позицію захисника, запевнив суд, що може виконати процесуальні обов`язки перебуваючи під домашнім арештом. Просив обрати домішній арешт у нічний час, бо має бажання повернутись на роботу до ТОВ"ДХ ОЛЕКСАНДРІЯ", де він працював тривалий час оператором вакуумної машини, щоб мати змогу відшкодувати витрачені державним закладом охорони здоров`я кошти на стаціонарне лікування потерпілого, окрім того раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має матір похилого віку.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, щодо клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевіривши письмові матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити та скасувати запобіжний захід. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Під час досудового розслідування та в подальшому судового розгляду стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 грудня 2023 року включно.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання саме цього запобіжного заходу під час досудового розслідування та в подальшому судового розгляду, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілого, з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визначення його винуватим.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, тобто тяжкому кримінальному правопорушенні, санкцією статті якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Розглянувши питання існуючих ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від від п`яти до восьми років років.

Суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Іллійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Щодо ризику незаконно впливати обвинуваченим на свідків та потерпілу, з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визначення його винуватим, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому ст. 225 КПК Ужраїни.

Оцінюючи всі обставини кримінального провадження ризик впливи на свідків хоча і існує, проте є мінімальним, оскільки свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , як було встановлено захисником під час судового розгляду у попередньому складі суду, та заявлено в судовому засіданні, перебувають за межами України. Заперечень і доказів зворотного прокурор суду не надав. Щодо ризику впливати на потерпілу, суд зазначає, що сам потерпілий помер і, як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_9 за №1959/447 від 04.12.2022 та актового запису про смерть за №1681 від 07.12.2022 року, причина його смерті не перебуває в причинному зв`язку з протиправними діями обвинуваченого. У якості потерпілої особи у кримінальному провадженні ухвалою суду було залучено матір потерпілого, яка не є очевидцем подій, і покази якої, вочевидь, не можуть довести або спростувати винуватість обвинуваченого, а тому ризик впливу на потерпілу особу, суд також вважає мінімальним.

Оцінюючи можливість обмеження права на свободу та особисту недоторканість обвинуваченого, суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: відповідно до пункту 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Пунктом 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» також передбачено, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу. За виняткових обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку" (п.51).

Зважаючи на зазначені вище обставини, зокрема те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має місце постійного проживання де проживав разом з літньою матір`ю, яка в судовому засіданні не заперечувала, щоб син проживав разом з нею, і навіть, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, вона буде надавати йому житло і утримувати його, а також суд враховує бажання особи працевлаштуватися і відшкодувати витрачені державним закладом охорони здоров`я кошти на стаціонарне лікування потерпілого, вказані факти переконують суд про можливість застосування до ОСОБА_3 не виняткового, а більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, який здатен запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23,61,176,314-316,331,369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, одноособово у відкритому судовому засіданні, яке відбудеться о 13 год 00 хв 25 січня 2023року у приміщенні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, розташованому за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця Поштова, 30.

Клопотання прокурора Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто з 05.12.2023 до 05.02.2024, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, тобто з 05.12.2023 до 05.02.2024, а саме:

- прибувати до суду за першим викликом у призначений час;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання прокурору паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та потерпілою ОСОБА_10 .

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали негайно після оголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Олександрійський РВП в Кіровоградській області за місцем проживання обвинуваченого.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснити, що працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися до його житла за адресою: АДРЕСА_2 , вимагати від нього надати усні чи письмові пояснення з приводу питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених обов`язків до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладене грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали для виконання та відома направити до Олександрійського РВП в Кіровоградській області, вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Доручити Олександрійському районному відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області в строк до 25 січня 2024 року скласти та надати суду досудову доповідь відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Забезпечення виконання ухвали в частині складання досудової доповіді покласти на начальника Олександрійського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня його проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали складено та проголошено 11.12.2023 року

Головуючий суддя ОСОБА_1