В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю адвоката ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження за № 0003597 від 18.10.2023 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,-

у с т а н о в и в:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 00 хв. 24 лютого 2022 року станом на 30 діб, який неодноразово продовжено.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.10.2023 приблизно о 02 год. 47 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до приміщення продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи в приміщенні ОСОБА_5 , направився до касової зони, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, дістав з каси грошові кошти в сумі 1 185 грн., в подальшому до лівої кишені спортивних штанів в які він був одягнений положив грошові кошти в сумі 65 грн. та до правої кишені жилетки в яку був одягнений положив грошові копни в сумі 1 120 грн. Після чого останній направився до стелажу де знаходились запальнички де взяв запальнички в кількості 11 штук, які положив до карману жилетки в яку був одягнений.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що зберігає у своїх кишенях грошові кошти в сумі 1 185 грн. та запальнички в загальній кількості 11 штук, загальною закупівельною вартістю 44 грн. 00 коп., що належить продуктовому магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який здійснює підприємницьку діяльність ФОП « ОСОБА_7 », залишився у вказаному магазині з метою таємного викрадення й іншого товару. Однак, в подальшому останній не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий представниками ДФТГ «Лівий берег».

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_8 у розмірі 1 185,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював, а також підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), шляхом проникнення, вчиненого в умовах воєнного стану, повторно, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.10.2018 у Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» з діагнозом «Розлад психіки і поведінки внаслідок вживання каннабиноїдів. Гостра інтоксикація», на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Верховним Судом у постанові від 20.09.2023 по справі № 944/5954/22 наведено тлумачення прояву щирого каяття обвинуваченого.

Так, у вищевказаній постанові витлумачено, що при встановленні обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, необхідно враховувати, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої та обтяжуючої обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України з урахуванням положень ст. 68 КК України.

При призначенні покарання суд також враховує, що вироком Київського апеляційного суду від 13.01.2022 у справі № 752/16280/21 (провадження № 1-кп/752/1777/21) ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відтак остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 15, 68, 71, 185 КК України, ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Київського апеляційного суду від 13.01.2022, приєднати покарання за цим вироком та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 23 листопада 2023 року.

Речові докази у кримінальному провадженні: 1 (одну) запальничку оранжевого кольору, пачку цигарок «Parliament» в середині якої знаходиться 7 (сім) цигарок, упаковані до спеціального пакету № WAR 0035585; білий шнур для зарядного пристрою, блочок та мобільний телефон марки «Iphone 6 s», поміщені до спеціального пакету (KIV 1109963); грошові кошти в сумі 1 120 (одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп. (20 грн. - 51 шт., 50 грн. - 2 шт.) поміщені до спеціального пакету (KIV 1109977); мобільний телефон марки «Nokia», зв`язку ключів, ліки «Німісіл» поміщені до спеціального пакету (KIV 1109979), що зберігаються у камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (постанова про визнання речовими доказами місця їх зберігання від 25.10.2023) - повернути власнику.

Речові докази у кримінальному провадженні: три папілярні узори (№ 1 - з пляшки, № 2 - з вітрини з цигарками, № 3 - з пачки від цигарок), поміщені до паперового конверту, опломбованого біркою червоного кольору (NPP - 0136246) з підписами понятих; змив з горловини скляної пляшки, поміщений до паперового пакету, опломбованого біркою червоного кольору (NPP - 0136247) з підписами понятих; слід протектору підошви взуття, який поміщено до спеціального пакету (WAR 0035829) скріплений підписами понятих - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: