Справа №295/9446/23
УХВАЛА

Іменем України

05.10.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, громадянина України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 . Зазначає, що засуджений ОСОБА_4 після проведених заходів виховного та профілактичного характеру змінив свою поведінку, в період відбування покарання до засудженого застосовувались стягнення, але вони погашені. На даний час засуджений працевлаштований, також виконує разові доручення, приймає участь в організації виховних заходів, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, намагається утримувати в чистоті і порядку спальне місце, має охайний зовнішній вигляд. Своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці ОСОБА_4 довів своє виправлення, тому має право на заміну частини невідбутого покарання у вигляді позбавлення волі на виправні роботи.

Представник ДУ «ЖУВП (№8)» щодо вирішення питання про задоволення клопотання захисника в інтересах засудженого покладався на розсуд суду.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд клопотання захисника у його відсутність. Відповідно ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає подання у його відсутність.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та відбув частину строку покарання, яка визначена ч. 4 ст. 82 КК України.

Відповідно до п.п. 2, 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо. Заміна невідбутої частини покарання біль м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 20.12.2011 Оріхівським районним судом Запорізької області за ст. 115 ч.2 п. 6, 12; 487 ч. 4; 289 ч. 3; 70 ч.1, 71 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вирок набрав законної сили 14.03.2012.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 01.03.2016 на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання час тримання під вартою з 31.01.2011 по 14.03.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 31.01.2011. Кінець строку: 18.12.2024.

Відбував покарання у ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)».

ОСОБА_4 засуджений 13.09.2019 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. ст. 391, 71 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирок набрав законної сили: 15.10.2019.

Початок строку: 13.09.2019. Кінець строку: 13.05.2025.

За час попереднього тримання та відбування покарання засуджений ОСОБА_4 допустив сто двадцять п`ять порушень, за що сто двадцять п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією установи. Заохочень не мав.

В державній установі "Житомирська установа виконання покарань (№8)" засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання з 13.07.2020. За цей час допустив три порушення встановлених вимог режиму тримання, за що двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією установи та один раз з ним було проведено бесіду виховно-профілактичного характеру. На даний час, всі раніше накладені стягнення, погашені у встановлений законом термін. Має два заохочення. Після неодноразових бесід виховно-профілактичного характеру засуджений змінив свою поведінку на кращу сторону та виявив бажання працювати у майстерні установи. На даний час працевлаштований робітником у майстерні установи та приймає участь в проведенні робіт з покращення побутових умов в установі. До своїх обов`язків відноситься добре. Дотримується встановленого режиму тримання та правил поведінки під котролем адміністрації установи. Намагається підтримувати дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. В спілкуванні з представниками адміністрації установи тактовний. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Фізкультура та спорт". Завдання програми виконує в повному обсязі. На профілактичних обліках в установі на даний час не перебуває. Зі слів засудженого вину в скоєному злочині визначає.

Отже, з вищевикладеного, вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 2011 року, а заохочення отримав тільки у 2023 році. Також встановлено, що засудженому було оголошено 125 стягнень, які на даний час є погашені.

Як вбачається з довідки про грошову винагороду засудженого ОСОБА_4 від 10.07.2023 засуджений був працевлаштований в травні 2023 року та в травні-червні 2023 отримував заробіток.

Тобто, згідно досліджених матеріалів, під час відбування покарання переважну частину часу засуджений працевлаштований не був.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Наявність декількох заохочень, застосованих адміністрацією установи до засудженого, та періодичне працевлаштування не доводять того, що засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього строку відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого, згідно витягу з протоколу №16 від 14.07.2023 комісією ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» підсумовано загальну кількість балів розділів II-VI, яка становить «49» балів, що свідчить про те що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення та не може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким за ст. 82 КК України.

Таким чином, на переконання суду, з врахуванням згаданих вище обставин, з матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не став на шлях виправлення, тому законних підстав для застосування ст.82 КК України немає, тому у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1