Справа № 946/198/24
Провадження № 1-кп/946/298/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000794 за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимково Кодимського району Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, особи на піклуванні відсутні, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця за мобілізацією на посаді старшого хіміка відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , солдата, не судимого у відповідності до вимог ст. 89 КК України

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України

встановив:

14 жовтня 2023 року о 18 годині 00 хвилин у коридорі казарми військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_5 під час проходження військової служби під час мобілізації, у стані алкогольного сп`яніння на грунті раптово виниклих неприязних відносин з військовослужбовцем вказаного військової частини ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання тілесних ушкоджень, шкоди життю та здоров`ю потерпілого ОСОБА_4 свідомо допускаючи і бажаючи їх настання, наніс один удар ножем у черевну порожнину ОСОБА_4 , спричинивши останньому проникаючу колото-різану рану черевної порожнини, поранення лівої долі печінки, внутрішньочеревну кровотечу, що викликало для потерпілого ОСОБА_4 небезпечні для життя явища та відповідно до п. 2.1.3 к, о, «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року, № 6, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Своїми діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставини вчинення обвинуваченим злочину встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. З ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, дослідженням документів щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставин злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, знаходження у стані алкогольного сп`яніння та спосіб, яким він спричинив тілесні ушкодження.

Тяжкість тілесних ушкоджень встановлена висновком експерта за № 1607 від 12 грудня 2023 року.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчинені ним злочину за ознаками ст. 121 ч.1 КК України

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає активне сприяння розкриттю злочинів, щиросердне каяття у вчиненні злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.ст. 6567 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням чого призначає позбавлення волі.

Разом із тим, зважаючи на вказані обставини у сукупності з досудової доповіді Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, суд з урахуванням вчинення правопорушення під час воєнного стану у підрозділі військової частини Збройних Сил України, дійшов висновку про неможливість застосування вимоги ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України, про що заявив клопотання захисник обвинуваченого.

Речові докази, на які накладено арешт за ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2023 року, розподіляються у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Цивільні позови щодо стягнення матеріальної шкоди по справі не заявлені.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України та призначити покарання п?ять років позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначити з часу затримання з 15 жовтня 2023 року.

Запобіжні заходи залишити без змін.

Речові докази, на які накладено арешт за ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2023 року, після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1