ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/719/23 Справа № 704/570/23 Категорія: ч.1 ст. 125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження №0000749 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, -

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді ста годин громадських робіт.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 03 грудня 2022 року, близько 00 годин 05 хвилин , знаходячись біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки із ОСОБА_7 , що виникла на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, незаконно, протиправно, умисно, з мотивів фізично покарати ОСОБА_7 , невстановленим в ході досудового розслідування предметом, який володіє ознаками твердого тупого предмету, наніс не менше одного удару по голові ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин тім`яної ділянки голови, які згідно висновку експерта № 06-9-01/475 від 27.12.2022 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпілий ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив його змінити, збільшивши суму відшкодування моральної шкоди до 20000 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при визначенні розміру моральної шкоди в сумі 3000 грн. суд першої інстанції не в повній мірі врахував глибину його душевних страждань з приводу вимушеного лікування внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, винуватцем яких є обвинувачений, погіршення його стану здоров`я та часу на відновлення стану, що існував до вказаних подій.

Обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду справи у відсутність обвинуваченого та потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, просила вирок районного суду залишити без змін; переглянувши вирок районного суду відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по даній справі вказані вимоги закону були належним чином дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок місцевого суду оскаржено потерпілим ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову, тому апеляційний суд не переглядає вирок суду в частині доведеності винуватості ОСОБА_8 , кваліфікації його та призначеного покарання.

Доводи потерпілого ОСОБА_7 про необхідність збільшення розміру відшкодування моральної шкоди до 20000 грн. є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, згідно ст. 129 КПК України, ухвалюючи вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно до положень ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, місцевим судом під час визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, враховано глибину та ступінь моральних і фізичних страждань потерпілого ОСОБА_7 , яких він зазнав внаслідок отриманої травми, а також те, що через протиправні дії обвинуваченого було порушено нормальні життєві зв`язки потерпілого.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, яким частково задоволено цивільний позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди, який вирішено з врахуванням положень ст. 23 ЦК України, враховуючи роз`яснення Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вважаючи суму, визначену судом до відшкодування потерпілому ОСОБА_7 - 3 000 грн. такою, що відповідає принципам добросовісності, розумності і справедливості, співмірною з глибиною душевних страждань і переживань потерпілого, вимушеними змінами у його житті, пов`язаними з неправомірними діями обвинуваченого, їх наслідками, та зусиль, направлених на його відновлення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральної шкоди в сумі 3 000 гривень є законним, вмотивованим та обґрунтованим, а доводи потерпілого ОСОБА_7 про незаконність вироку місцевого суду в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення на його користь моральної шкоди, є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження місцевим судом, які б слугували підставою для зміни вироку суду в частині вирішення цивільного позову, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілого слід залишити без змін, оскільки підстави для його зміни та збільшення розміру моральної шкоди, яку необхідно стягнути з обвинуваченого, як про це просить потерпілий ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді