Провадження № 1-кп/185/948/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001295 від 20 липня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

19 липня 2023 року приблизно о 14 год. 45 хв. ОСОБА_3 , який перебував за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , терміново знадобились грошові кошти, та у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що належить його матері ОСОБА_5 .

В послідуючому, 19 липня 2023 року приблизно о 15 год. 15 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок майна, яке йому не належить, при цьому достовірно розуміючи, що вказане майно є чужим майном, і правомочності в частині розпорядження таким в нього відсутні, скориставшись відсутністю власника майна та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з ванної кімнати викрав пральну машинку марки «LG», моделі F6068LD, S/N 111РNВМ07981, білого кольору, вартістю 3716,67 грн., що належить ОСОБА_5 .

Після чого, доводячи свій протиправний умисел до кінця, ОСОБА_3 виніс пральну машинку з квартири на вулицю, де викликав автомобіль таксі з метою перевезення пральної машинки. Однак, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 був помічений та зупинений своєю сусідкою ОСОБА_6 , якій достовірно було відомо, що пральна машинка не належить ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_3 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину, направленого на таємне, повторне викрадення чужого майна, до кінця, не зміг закінчити злочин з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 міг би спричинити ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 3716,67 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що він 19 липня 2023 року з квартири, в якій проживає разом зі своєю матір`ю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , викрав пральну машинку марки «LG», та хотів її здати до ломбарду. Однак в дворі будинку був помічений та зупинений своєю сусідкою. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що її син 19 липня 2023 року з кв. АДРЕСА_3 , намагався викрасти пральну машинку марки «LG», яка їй належить. Зазначила, що жодних претензій до обвинуваченого не має, просила суд не призначати сувору міру покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, пояснення потерпілої, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, вчинив закінчений замах на кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що встановлені в справі пом`якшуючі обставини перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому призначення останньому навіть мінімального покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України в даному випадку є явно недоцільним і наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, вартість викраденого майна, яка є незначною, злочин хоч і скоєний у період воєнного стану, але не пов`язаний з бойовими діями, відсутність цивільного позову та будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 зі сторони потерпілої, думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому не сувору міру покарання, а також дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, поведінка та ставлення ОСОБА_3 до своїх дій, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яке є нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, буде співрозмірним наслідкам вчиненого злочину та цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених ст. 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Тому суд вирішує на підставі ст. 69 КК України за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціїч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась та до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/25036-ТВ від 25 липня 2023 року у розмірі 956 грн. 00 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 2 (двох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп. на користь держави.

Речові докази:

- пральну машинку марки ««LG», моделі F6068LD, S/N 111РNВМ07981, білого кольору, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - залишити ОСОБА_5 за належністю;

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя: ОСОБА_1