Справа № 487/984/24
Провадження № 1-кс/487/1248/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_9 від участі у розгляді кримінального провадження № 0000015 від 28.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України

ВСТАНОВИВ:

31.01.2024 в провадження Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло кримінальне провадження № 0000015 від 28.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно протоколу повторного автоматичного визначення судді від 02.02.2024 визначено суддю ОСОБА_9 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив про відвід судді ОСОБА_9 , з тих підстав, що суддя ОСОБА_9 має малий досвід при розгляді справ пов`язаних з корупцією та у період з 2017 по 2023 здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадження, що скеровувались до Заводського районного суду м. Миколаєва та підтримував обвинувачення у кримінальних провадженнях, як прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1, в тому числі у яких головуючим слідчим суддею та суддею був суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 . Виходячи із положень п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року для стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 05.02.2024 заяву передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 проти заявленого відводу заперечував, просив відмовити у його задоволенні посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтримали думку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 31.01.2024 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 02.02.2024 визначено головуючим суддею ОСОБА_9 .

Ухвалою судді ОСОБА_9 від 02.02.2024 справу призначено до підготовчого судового засідання.

Посилаючись на положення п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив відвід судді ОСОБА_9 , з тих підстав, що суддя ОСОБА_9 має малий досвід при розгляді справ пов`язаних з корупцією та у період з 2017 по 2023 здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадження, що скеровувались до Заводського районного суду м. Миколаєва та підтримував обвинувачення у кримінальних провадженнях, як прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1, в тому числі у яких головуючим слідчим суддею та суддею був суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Посилання заявника, як на підставу відводу судді ОСОБА_9 наявність малого досвіду у судді при розгляді справ пов`язаних з корупцією, є необґрунтованими та до уваги не беруться.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що викладені у заяві обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_9 від розгляду кримінального провадження № 0000015 від 28.03.2023 інші обставини свідчать про наявність підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а тому у стороннього спостерігача може викликати сумніви в неупередженості судді при розгляді кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 протягом тривалого часу з 2017 по 2023 здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадження, що скеровувались до Заводського районного суду м. Миколаєва та підтримував обвинувачення у кримінальних провадженнях, як прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1, в тому числі у яких головуючим слідчим суддею та суддею був суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 .

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 1, необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

За таких підстав, з метою зняття будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді кримінального провадження, суд вважає за необхідне заяву про відвід судді задовольнити.

Керуючись ст. ст.75, 80 - 81, 376, 615 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_9 від участі у розгляді кримінального провадження № 0000015 від 28.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України - задовольнити.

Відвести суддю Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 від розгляду кримінального провадження № 0000015 від 28.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 191 КК України (справа №487/984/24, провадження №1-кп/487/517/24).

Справу №487/984/24, провадження №1-кп/487/517/24 передати до канцелярії Заводського районного суду м. Миколаєва для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1