Справа № 348/2217/23
Провадження № 11-кп/4808/575/23
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши без участі сторін у кримінальному провадженні №0000294 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Надвірнянського районного суду від 13.10.2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави на підставі ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду від 18.08.2023 року, яку залишено без змін в розмірі 214720 гивень щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно та поєднаному із проникненням у приміщення та викраденні чужого майна вчиненого повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 289 ч. 2, 185 ч.4 КК України.

Строк дії ухвали 60 днів до 11.12.2023 року.

Суд мотивував ухвалу тим, що при обгрунтованому обвинуваченні щодо ОСОБА_6 існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме існує можливість переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 оспорює обґрунтованість ухвали суду, вважає її незаконною та необґрунтованою і з обраним запобіжним заходом не погоджується. Вказує, що судом першої інстанції, не взято, до уваги, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. При цьому суд не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання вказаної особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Суд виключно на підставі належної оцінки сукупності отриманих доказів визначив лише вірогідною причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів та такою, що є достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. Судом встановлено максимальний розмір застави, визначений у п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, але при цьому судом не враховані ті обставини, що при визначені більш меншого розміру застави, який забезпечить виконання обвинуваченим обов?язків, передбачених КПК України, він матиме можливість працювати, та на період слухання справи у суді, відшкодувати потерпілим завдані збитки , що має також велике значення для цілей, які визначені КПК України. Просить ухвалу суду першої інстанції змінити в частині розміру застави та встановити заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі сторін згідно положень ст.ст. 406, 422-1 КПК України

З`ясувавши обставини цього кримінального провадження, перевіривши матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржена ухвала суду вказаним вимогам закону відповідає, підстав для її зміни чи скасування не встановлено.

Всі апеляційні доводи захисника про зміну ухвали суду в частині розміру застави не дають правових підстав для задоволення його апеляції.

Висновок суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Обгрунтованими є мотиви суду про те, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та обґрунтованість його обвинувачення, лише тримання його під вартою зможе запобігти вказаним ризикам можливого ухилення від суду та дасть суду процесуальну можливість в розумні строки завершити судовий розгляд по суті обвинувачення.

За даними зазначених матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 на цей момент судового провадження обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, санкція яких передбачає до восьми років позбавлення волі, не всі обставини обвинувачення ним визнаються, що є визначальними і достатніми підставами вважати, що обвинувачений може ухилятись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку суду або прокурора у разі зменшення розміру застави. Її розмір не є надмірним, він відповідає обставинам вчинених злочинів та даним про особу обвинуваченого. Після її оплати обвинуваченого буде звільнено з-під варти.

За таких обставин слід визнати, що тримання обвинуваченого під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку для завершення судового розгляду справи в розумні строки, тому апеляційні доводи в цій частині, колегія суддів відхиляє.

Правових підстав для зміни ухвали суду не встановлено. Істотною перешкодою для такої зміни ухвали суду є те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів під час іспитового строку за попереднім вироком. Під час судового розгляду справи при виникненні нових обставин та наявності правових підстав суд може змінити запобіжний захід за клопотанням сторони захисту.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Таким чином апеляційну скаргу обвинуваченого колегія суддів залишає без задоволення, ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу Надвірнянського районного суду від 13.10.2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4