провадження №: 1-кс/752/9275/23
У Х В А Л А

про арешт майна

14.11.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001220, відомості щодо якого внесені 21.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ G 63 AMG» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 та ключ запалювання до нього.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001220, відомості щодо якого внесені 21.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Київською міською прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до слідчого управління ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_6 , щодо неправомірних дій групи осіб, які у період часу з 09.07.2023 до 17.08.2023, під приводом придбання товарно-матеріальних цінностей, зловживаючи його довірою, заволоділи шляхом обману належними йому товарно матеріальним цінностями, спричинивши тим самим останньому матеріальну шкоду у особливо великих розмірах.

Як вбачається із допиту потерпілого, ОСОБА_6 зазначив, що на початку літа 2023 року, його знайомий ОСОБА_7 запропонував за невеликий відсоток реалізувати належну ОСОБА_6 продукцію, а саме насіння соняшнику та кукурудзи. Після цього, у період з 09.07.2023 по 17.08.2023, ОСОБА_6 , власним автотранспортом, здійснив відвантаження насіння соняшнику у кількості приблизно 4 000 тон, загальною вартістю 1 350 000 доларів США насіння кукурудзи у кількості приблизно 400 тон загальною вартістю 65 000 доларів США на адресу зазначених ОСОБА_7 заводів. Після відвантаження ОСОБА_7 передав йому лише частину грошових коштів в якості оплати за поставлену продукцію, а стосовно решти грошових коштів у розмірі 518 461 доларів США повідомив, що їх йому не повертає гр. ОСОБА_4 .

При цьому, як вказує потерпілий ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у телефонних бесідах з ним повідомляє, що він розрахувався із ОСОБА_7 за поставлену продукцію.

Із допиту свідка ОСОБА_7 вбачається підтвердження того, що дійсно ОСОБА_6 , у період з 09.07.2023 по 17.08.2023 було здійснено відвантаження насіння соняшнику у кількості приблизно 4 000 тон, загальною вартістю 1 350 000 доларів США насіння кукурудзи у кількості приблизно 400 тон загальною вартістю 65 000 доларів США. Разом з цим, вказане зерно він реалізував ОСОБА_4 , який через своїх посередників реалізував їх заводам по переробці вказаної продукції. Так, ОСОБА_4 по мірі здійснення відвантажень, частково розрахувався з ним за поставлену продукцію. Однак решту грошових коштів у розмірі 518 461 доларів США не повертає. При цьому, постійно вигадує якісь нові обставини за яких він не може повернути та уникає зустрічей.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 з самого початку не збирався виконувати взяті на себе зобов`язання по оплаті за поставлену продукцію в повному обсязі, а після отримання продукції та здійснення часткової оплати заволодів нею та привласнив отримані від її реалізації грошові кошти.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняв вказані дії за допомогою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.11.2023 року на підставі ухвали слідчого суді Голосіївського районного суду міста Києва від 30.10.2023 проведено обшук в ході якого за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено автомобіль «MERCEDES-BENZ G 63 AMG» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 та ключ запалювання до нього.

Зокрема у даному кримінальному провадженні починають надходити заяви від інших осіб стосовно заволодіння ОСОБА_4 шляхом обману товарно-матеріальними цінностями. Так, 30.10.2023 в рамках зазначеного кримінального провадження гр. ОСОБА_9 подану заяву про вчинення ОСОБА_4 відносно нього шахрайських дій, що заподіяло йому шкоду на загальну суму 25 711 доларів США. При цьому, допитаний як потерпілий ОСОБА_9 показав, що він вже тривалий час займається реалізацією вказаної продукції через ОСОБА_7 , який в свою чергу реалізовує її через ОСОБА_4 .

Таким чином є підстави вважати, що вказаний автомобіль було придбано за грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом та можуть мати значення речового доказу.

Разом з тим, ОСОБА_6 подано цивільний позов в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні про відшкодування шкоди у розмірі 518 461 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.08.2023 складає 18 960 118,77 грн., у зв`язку з чим просив залучити його як цивільного позивача в рамках даного кримінального провадження.

Враховуючи, що грошові кошти не повернуті потерпілому, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що вищевказане майно було придбано за грошові кошти, отримані від реалізованої належної ОСОБА_6 продукції, тобто набуті кримінально протиправним шляхом та можуть мати значення речового доказу.

В судове засідання прокурор не з`явився про дату, час та місце розгляду вказаного клопотання повідомлявся належним чином. До початку розгляду вказаного клопотання прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, а також просив розглянути вказане клопотання за відсутності власника майна та його представника з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора, власника майна, його представника та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши вказане клопотання та додані до нього документи, вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.10.2023 року надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу автомобіля марки «MERCEDES-BENZ G 63 AMG» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення.

Одночасно з цим, слід зазначити, що під час внесення клопотання про проведення обшуку та надання дозволу на проведення обшуку, як прокурором, так і слідчим суддею заздалегідь не може бути встановлено які саме речі та документи необхідно вилучити з метою встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Під час проведення обшуку 02.11.2023 у відповідності до ст.ст. 223, 235 КПК України, виявлено та вилучено вищевказаний транспортний засіб, що зазначено у протоколі обшуку.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, прокурор у вказаному кримінальному провадженні 06.11.2023 подав до суду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна. Разом з цим, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.11.2023 вказане клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повернуто для доопрацювання, із встановленням строку у сімдесят дві години для усунення недоліків. При цьому, вказана ухвала слідчого судді отримана слідчим у вказаному кримінальному 10.11.2023, що підтверджується розпискою.

Таким чином, прокурором процесуальний строк, визначений у ч. 5 ст. 171 КПК України щодо подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не порушено.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема: збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001220, відомості щодо якого внесені 21.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Київською міською прокуратурою.

В рамках вказаного кримінального провадження, 21.10.2023 ОСОБА_6 визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0001220, що підтверджується пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В матеріалах клопотання наявний цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , згідно якого просить стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) і ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду завдану йому у розмірі 518 461 (п`ятсот вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят одного) долару США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.08.2023 складає 18 960 118,77 грн.

Постановою слідчого в СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 від 03.11.2023 визнано ОСОБА_6 цивільним позивачем в рамках кримінального провадження №0001220.

Крім того, із матеріалів клопотання вбачається, що у даному кримінальному провадженні починають надходити заяви від інших осіб стосовно заволодіння ОСОБА_4 шляхом обману товарно-матеріальними цінностями. Разом з цим, 30.10.2023 в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_9 подану заяву про вчинення ОСОБА_4 відносно нього шахрайських дій, що заподіяло йому шкоду на загальну суму 25 711 доларів США. При цьому, допитаний як потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що він вже тривалий час займається реалізацією вказаної продукції через ОСОБА_7 , який в свою чергу реалізовує її через ОСОБА_4 .

Таким чином є підстави вважати, що вказаний автомобіль було придбано за грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом та можуть мати значення речового доказу.

Разом з тим, постановою слідчого в СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 від 08.11.2023 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження №0001220.

Положеннями ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 10 статті 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Оскільки кримінальним правопорушенням ОСОБА_6 завдано майнової шкоди у розмірі 518 461 (п`ятсот вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят одного) долару США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.08.2023 складає 18 960 118,77 грн., останнім подано цивільний позов в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає обґрунтовану потребу досудового розслідування, яка виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи осіб, визначений пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України.

Слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна враховує: правові підстави для арешту майна, а саме: наявність збитків завданих потерпілому ОСОБА_6 і відшкодування яких можливо за рахунок ОСОБА_4 і ОСОБА_8 ; збереження речового доказу; наявність можливих дій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Отже, вирішуючи питання про можливість накладення арешту на вказане у клопотанні майно, слідчий суддя приймає до уваги розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та позицію потерпілої сторони щодо підстав накладення арешту на майно.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на викладене та враховуючи наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, розміру завданої шкоди потерпілому ОСОБА_6 , а тому слідчий суддя вважає, що виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, з метою збереження майна, що є речовим доказом та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (забезпечення цивільного позову), у зв`язку із цим приходить до висновку про задоволення клопотання про арешт майна, до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ G 63 AMG» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 та ключ запалювання до нього.

Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором та цивільним позивачем та/чи його представником у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1