Провадження №: 1-кс/336/151/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про арешт майна, що подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 29.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 29.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2024, приблизно о 18:59 годин, невстановлена особа, під час воєнного стану, знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, шляхом ривка, відкрито викрала майно, яке належить ОСОБА_8 , спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 9000 грн.

29.01.2024 у період часу з 10:15 г. по 10:30 г. було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: -кросівки білого кольору з чорними вставками; куртка чорного кольору.

Вказані речі постановою слідчого від 29.01.2024 були визнані речовими доказами.

Посилаючись на те, що вилучені речі відповідають критерію речових доказів, з метою збереження, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, дізнавач просить накласти на нього арешт.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, сторона захисту не мала заперечень проти нього.

Слідчий суддя заслухавши учасників справи, дослідиви клопотання та долучені до нього докази, доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчими СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000166 від 29.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На час розгляду слідчим суддею клопотання ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

В ході огляду житла свідка ОСОБА_10 (з дозволу останнього) виявлено кросівки білого кольору з чорними вставками; куртку чорного кольору, що належать ОСОБА_9 , які відповідають критерію речових доказів у кримінальному провадженні, адже може містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Отже слідчий суддя, враховуючи можливість використання майна як доказу в даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти на арешт на майно, а саме:

- кросівки білого кольору з чорними вставками.

- куртку чорного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1