Провадження №: 1-в/752/254/23
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві подання Подільського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 03.06.2021 вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн., -

встановив:

Інспектор Подільського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, мотивуючи тим, що вирок не було виконано, а строк його виконання сплив 06.07.2023.

Представник відділу пробації та засуджена, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду подання, у судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду подання у відповідності до абзацу другого частини п`ятої статті 539 КПК України.

Прокурор не заперечувала щодо звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

У постанові від 24.12.2015 по справі № 5-221кс15 Верховний Суд України зазначив наступне: «Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності»

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2021, яким ОСОБА_4 засуджена за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн., набрав законної сили 06.07.2021, отже строк його виконання до 06.07.2023.

Так, відомості щодо ухилення засудженої від відбування покарання відсутні (відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 389 КК України не вносились відносно ОСОБА_4 , оскільки відсутні ознаки кримінального правопорушення), відомості про переривання перебігу давності також відсутні (відповідно до вимоги на судимість ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягалась).

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення подання та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 537-540 КПК України, суд, -

постановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного 03.06.2021 вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 17000 грн. - у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1