ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

Старший слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 1 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 14.12.2017 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, маючи умисел на вимагання грошових коштів, з застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, скоїли злочин, передбачений ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України за наступних обставин.
Приблизно в 2011 році ОСОБА_7 вступив у боргові відносини з ОСОБА_5 , які виразились у позики грошових коштів у останнього у сумі 238 000 гривень, при цьому ОСОБА_7 зобов`язався їх повернути протягом 6-ти місяців.
Приблизно в літку 2017 року ОСОБА_7 повернув ОСОБА_5 всю суму боргу в сумі 238 000 гривень, при цьому останні досягли усної домовленості про закінчення між ними боргових відносин у зв`язку з виплатою усієї суми боргу.
В подальшому ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 неодноразово, в різний час доби, телефонуючи на особистий мобільний телефон ОСОБА_7 , став висувати відносно останнього протиправні вимоги сплатити на його користь суму в розмірі 30 000 доларів США. При цьому ОСОБА_5 погрожував застосувати насильство над потерпілим ОСОБА_7 та його близькими родичами, а саме над дружиною та дитиною останнього.
Так, в подальшому, ОСОБА_5 , знаходячись у м. Запоріжжя, переслідуючи корисні мотиви, діючи умисно та розуміючи, що самостійне вимагання стосовно ОСОБА_7 вжити останнім активних дій щодо передачі грошових коштів позитивного результату не дало, вирішив організувати вимагання грошових коштів ОСОБА_7 , з метою подальшого примусу ОСОБА_7 до виконання вищевказаних протиправних вимог з залученням до його виконання інших, невстановлених у ході досудового слідства осіб.
У подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, звернувся до невстановленої під час досудового розслідування особи, яка повинна зустрітися з ОСОБА_7 та з застосуванням погроз змусити сплатити вищевказану суму грошових коштів у розмірі 30 тисяч доларів США.
Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 з метою досягнення мети, направлений на примушування ОСОБА_7 до передачі грошових коштів на свою користь, повідомив вказаній невстановленій під час досудового розслідування особі всю наявну в нього інформацію, щодо ОСОБА_7 , а саме: місце мешкання, транспортний засіб на якому він пересувається, місце роботи, номери засобів зв`язку тощо.
У подальшому, 14.12.2017 приблизно о 18 годині 00 хвилин, коли ОСОБА_7 знаходився в парку «Перемоги», в районі Набережної магістралі в м. Запоріжжя, до нього підійшла вказана невідома особа чоловічої статі, яка діючи за попередньою раніше домовленістю з ОСОБА_5 з метою досягнення злочинного наміру по схиленню ОСОБА_7 до сплати ОСОБА_5 грошових коштів, діючи умисно, з корисних мотивів та в інтересах ОСОБА_5 , висловив ОСОБА_7 вимогу сплати на користь останнього грошові кошти в сумі 30 000 доларів США, при цьому висловив погрозу заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень, які ОСОБА_7 сприйняв, як реальну погрозу для свого життя та здоров`я, оскільки раніше такі погрози неодноразово надходили йому від ОСОБА_5 .
Тим самим невстановлена особа, використовуючи отриману раніше від ОСОБА_5 інформацію щодо особи потерпілого ОСОБА_7 , виконала дії спрямовані на досягнення запланованого спільного злочинного наміру по вимаганню грошових коштів від потерпілого ОСОБА_7 .
Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в організації вимагання чужого майна, групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України.
Слідчий вказує, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними під час досудового слідства доказами:
-допитами потерпілого ОСОБА_7 ;
-допитом свідка ОСОБА_8 ;
-протокол огляду відео запису з камер спостереження піцерії, яка розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення;
-протоколами обшуку за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 ;
-речовими доказами вилученими під час обшуку та інше.
Таким чином у вчинені вказаного кримінального правопорушення (злочину) обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений, якому 26.01.2018, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, за погодження з процесуальним керівником було заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років.
Копію даного повідомлення про підозру було направлено замовними листами за наявними адресами мешкання підозрюваного ОСОБА_5 .
В подальшому, в ході проведення досудового розслідування, встановити місцезнаходження підозрюваного не виявилося можливим та отримано інформацію про те, що 16.12.2017 ОСОБА_5 перетнув державний кордон України на рейсовому літаку Запоріжжя-Стамбул.
В ході досудового розслідування слідчим СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, було надано доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України для встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 .
При здійсненні виходу оперативними працівниками ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за адресою мешкання підозрюваного було встановлено, що останній за наданою ним адресою не мешкає.
13.02.2018, ОСОБА_5 було оголошено у розшук та досудове розслідування було зупинене.
Вивчивши особистість підозрюваного, а також інші зібрані під час досудового розслідування докази, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Так, підозрюваний ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, соціальні зв`язки відсутні, вчинив тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, на підставі чого орган досудового розслідування приходить до висновку, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення ним тяжкого злочину, орган досудового розслідування приходить до висновку, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , обізнаний про місце мешкання потерпілого та свідків, які своїми показаннями підтверджують причетність до скоєного підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, та з метою уникнути від відповідальності може незаконно впливати на свідків шляхом умовлянь, залякування, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, орган досудового слідства вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку вчинив тяжкий злочин, залишаючись на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.
Про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , кримінального правопорушення та наявність ризиків, які викладені в клопотанні.
Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, на час звернення з клопотанням до слідчого судді, не надходило відповідних клопотань від поручителів.
Викладене в клопотанні дає підстави вважати, що при обранні запобіжних заходів не пов`язаному із позбавленням волі, а саме обрання запобіжного заходу у вигляді застави чи у вигляді домашнього арешту, які передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст.176 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , порушуватиме їх, що не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків. Крім того, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства до потерпілого, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу визначення застави у якості альтернативного запобіжного заходу є необов`язковим.
Усвідомлюючи відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення (злочин) з метою уникнути покарання ОСОБА_5 , знаходячись на свободі переховується від органів досудового розслідування тривалий час.
11.12.2023, відповідно до глави 24-1 КПК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого останнього оголошено у міжнародний розшук.
Разом з цим, Законом України № 1950-VIII від 16.03.2017 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення механізмів забезпечення завдань кримінального провадження», який набрав чинності 14.04.2017, внесено зміни до п. 201 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та зазначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України.
Таким чином, з урахуванням обставин, що ОСОБА_5 , перебуває у розшуку понад 6 місяців та матеріали кримінального провадження містять достатні відомості щодо перебування підозрюваного за межами України.
У зв`язку з чим, з метою захистити громадян і суспільство від злочинних посягань, та з метою присікти злочинну діяльність ОСОБА_5 , слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить клопотання задовольнити та постановити ухвалу про застосування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 діб з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з вчиненням підозрюваною злочину із застосуванням насильства.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали доводи клопотання, просили клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.
Підозрюваний у судове засідання не доставлений, оскільки останній ухиляється від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим його оголошено у розшук.
Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.
Відповідно до положень п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Із змісту положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3) недостатність застосування більш яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 року у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування.
Положеннями ст. 186 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Крім того як регламентовано частиною 6 ст. 193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
З наведеної норми вбачається, що у випадку оголошення підозрюваного у міжнародний розшук та доведення прокурором підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд може застосувати так звану попередню процедуру застосування до підозрюваного запобіжного заходу - обрання запобіжного заходу. Наступним етапом після затримання особи (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - є забезпечення розгляду за участю підозрюваного клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Отже, для оцінки необхідності обрання запобіжного заходу підозрюваному достатньо встановлення судом обставини оголошення підозрюваного у міжнародний розшук.
26.01.2018, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, за погодження з процесуальним керівником ОСОБА_5 було заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років.
Копію даного повідомлення про підозру було направлено замовними листами за наявними адресами мешкання підозрюваного ОСОБА_5 .
В подальшому, в ході проведення досудового розслідування, встановити місцезнаходження підозрюваного не виявилося можливим та отримано інформацію про те, що 16.12.2017 ОСОБА_5 перетнув державний кордон України на рейсовому літаку Запоріжжя-Стамбул.
В ході досудового розслідування слідчим СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, було надано доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України для встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 .
При здійсненні виходу оперативними працівниками ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за адресою мешкання підозрюваного було встановлено, що останній за наданою ним адресою не мешкає.
13.02.2018, ОСОБА_5 було оголошено у розшук та досудове розслідування було зупинене.
Отже встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, 16.12.2017 ОСОБА_5 перетнув державний кордон України на рейсовому літаку Запоріжжя-Стамбул з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Усвідомлюючи відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення (злочин) з метою уникнути покарання ОСОБА_5 , знаходячись на свободі переховується від органів досудового розслідування тривалий час.
11.12.2023, відповідно до глави 24-1 КПК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого останнього оголошено у міжнародний розшук
Враховуючи обставини наведенні у клопотанні слідчого та дані про особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, який згідно ч. 5, ч. 6 ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, а також те, що підозрюваний на сьогодні перебуває у міжнародному розшуку, а тому, перебуваючи на волі, переховується від органів досудового розслідування, може, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, в тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення, тим самим завдати шкоду охоронюваним правам та інтересам суспільства, у зв`язку із чим наведені в клопотанні обставини свідчать про існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної його процесуальної поведінки.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у розшук.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованому йому правопорушення, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Ч 6 ст. 193 КПК України встановлено особливий порядок обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, оголошених у міжнародний розшук. Специфікою є те, що таке рішення слідчий суддя, суд приймає за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, а запобіжний захід лише обирається, а не застосовується.
Оскільки частиною 6 ст. 193 КПК України встановлено особливий порядок обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, оголошених у міжнародний розшук, рішення слідчий суддя, суд приймає за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, а запобіжний захід лише обирається, а не застосовується слід дійти до висновку про задоволення клопотання.
Враховуючи наведене вище, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 перетнув державний кордон України на рейсовому літаку Запоріжжя-Стамбул з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає за можливе клопотання слідчого задовольнити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 1 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою (заочно).
У разі затримання ОСОБА_5 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, доставити підозрюваного до суду для розгляду клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні, а якщо справа буде перебувати у провадженні суду на відповідного процесуального прокурора.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1