Провадження № 1-р/204/8/24
УХВАЛА

Іменем України

30 січня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю захисника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року у справі №204/15542/23 в рамках кримінального провадження № 0000346 за клопотанням старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу Управління СБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000346 від 02.11.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України,-

встановив:

До суду надійшла заява захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року у справі №204/15542/23 в рамках кримінального провадження № 0000346 за клопотанням старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу Управління СБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000346 від 02.11.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2023 (справа № 204/15542/23, провадження № 1-кс/204/3416/23) задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу Управління СБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні 0000346 від 02.11.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України задоволено. Застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 20.01.20224, без визначення розміру застави, з утриманням в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3). 27.11.2023 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було проголошено повний текст ухвали від 22.11.2023 та отримано стороною захисту. Ознайомившись із повним текстом ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2023, мотивами прийняття рішення суду та висновків, до який прийшов останній, вбачається, що вказане судове рішення винесене з порушенням ст. 372 КПК України, є не обґрунтованим та не зрозумілим за своєю суттю. Відповідно до вказаної ухвали суд зазначив, цитую: «Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їх кримінального правопорушення.» Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. Слід зауважити, що зі змісту повідомленої ОСОБА_5 підозри не вбачається ані суб`єктивної, ані об`єктивної сторони інкримінуємого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 258-3 КК України, а тому, не зрозуміло яким чином суддя ОСОБА_1 прийшла до висновку щодо наявності обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_5 . Законодавцем було не тільки визначено наявність обов`язкових чотирьох елементів складу злочину, таких як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона при повідомленні про підозру, а й ще обгрунтованість кожного, з наявністю підтвердження доказами. Слідчим суддям слід враховувати, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням (ст. 132 КПК Україна). Проте, як вбачається з вказаної ухвали, ані слідчим, ані прокурором не доведено обставин викладених ані у повідомленні про підозру, ані у клопотанні про обрання запобіжного заходу, з урахуванням зазначеного суддею. Слідчим суддею, при ухваленні рішення від 22.11.2023 не зазначено чим саме, в якому обсязі підозра обґрунтована. Необхідно зазначити, що сам факт, надрукованих на аркушах літер, сформованих у слова та речення, сукупність яких у подальшому названа гучним словом «клопотання», сам по собі не є обґрунтованим клопотанням у якому «наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення». Більш того, з клопотання про обрання запобіжного заходу вбачається повна відсутність посилання на матеріали кримінального провадження, та чим саме підтверджується підозра ОСОБА_5 , вже не кажучи про її обґрунтованість. Отже, очевидно, що повідомлення про підозру та подальше звернення до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його задоволення не є результатом отриманням достатніх, обґрунтованих, належних та допустимих доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_5 . Крім того, слідчим УСБУ ОСОБА_8 у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено: «Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, з посиланням на матеріали кримінального провадження, що підтверджують ці обставини: Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення №55/15/Д-4418 від 28.10.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.11.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.09.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.02.2023; Допитом свідка ОСОБА_10 від 08.02.2023 у судовому засіданні; Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.02.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.02.2023; Протоколом обшуку від 31.01.2023 за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 ; Протоколом обшуку від 31.01.2023 за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 ; Протоколом огляду від 02.02.2023 мобільного телефону ОСОБА_10 ; Протоколом огляду від 01.02.2023 мобільного телефону ОСОБА_5 ; Висновком експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №57 від 23.02.2023; Іншими матеріалами досудового розслідування.». Що таке «Інші матеріали досудового розслідування» - взагалі загадка, відповідь на яку відома лише слідчому, прокурору та, напевно, слідчій судді. У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим. При цьому слідча суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 відмовилась виконувати вищезазначені приписи КПК України, та обмежилась лише твердженням, цитую: «Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.» Тобто, все ж таки слідча суддя надала певну оцінку, доданим до клопотання про обрання запобіжного заходу доказам. Як, вбачається з клопотання про обрання запобіжного заходу за 1 рік здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000346 від 02.11.2022 слідчим УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_8 не знайдено жодного доказу на підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 110-2 та 258-3 КК України, а лише допитані в якості свідків декілька осіб, які прямо зацікавлені у здійсненні досудового розслідування відносно ОСОБА_5 та безпідставному притягненні її до кримінальної відповідальності. З урахуванням вищевикладеного захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 і заявляв клопотання, а присутній у судовому засіданні, адвокат ОСОБА_3 підтримав його, про виклик на допит у судове засідання, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідків у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у задоволенні якого стороні захисту було відмовлено. Щодо висновку експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №57 від 23.02.2023, який було долучено у якості доказів, необхідно зазначити, що слідчій судді було достатньо дослідити лише його частину, яка є суперечливою за своєю суттю, навіть не звертаючи увагу на відсутність додатків до нього, які зазначені у останньому. Необхідно зазначити, що відповідно до п. 6 ч. 2 розділу 4 Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.07.2017 № 591 на стадії оформлення результатів проведеного експертного дослідження судовим експертом: складається висновок експерта або експертного дослідження відповідно до встановленої форми; виготовляється ілюстративний або додатковий матеріал, який додається до складеного висновку (додатки до висновку). Відповідно до ч. 2 розділу 5 «Інструкції» додатки до висновку експерта або експертного дослідження мають наскрізну з висновком порядкову нумерацію сторінок. На підставі вищевикладеного очевидно, що додатки до висновку експерта є його невід`ємною частиною. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. З урахуванням вищевикладеного очевидно, що неповнота наявного доказу, відповідно до якого не можливо встановити та надати оцінку висновку експерта в повному обсязі, тягне за собою його недопустимість та є очевидно неналежним. Надалі слідча суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська в своїй ухвалі зазначила, цитую: «Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, намагаючись уникнути покарання, підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені та вчинити інше кримінальне правопорушення продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо це шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної строком до 60 днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який просили підозрювана та його захисник, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.» Тобто, очевидно, що єдиним фактором, який вплинув на прийняття рішення слідчої суддею став лише факт повідомлення ОСОБА_5 про підозру в особливо тяжкому злочині, що є грубим порушення вимог КПК України, практики Верховного суду та ЄСПЛ. Можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чітко окреслюється тяжкістю злочину, інкримінованого особі. З даним фактом пов`язане таке негативне явище, як свідоме завищення слідчими кваліфікації діяння, що дає можливість поставити питання про взяття особи під варту. При цьому, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, передбачені ст. 194 КПК, які були наведені вище, чого очевидно зроблено не було. Звісно, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст під час формування внутрішнього переконання слідчого судді, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства і суду. Також, суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було «встановлено» наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, зокрема суддя ОСОБА_1 вгледіла в ОСОБА_5 сформований намір переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що і зазначила у своїй ухвалі, щоправда при цьому не зазначила, якими саме матеріалами кримінального провадження це підтверджується. Так, фактично від самого початку очевидно, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження здійснюється відносно ОСОБА_5 , оскільки згідно з фабули витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості до якого внесені за № 0000346 зазначено, що цитую: «…на території Дніпропетровської області громадяни України ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, фінансують дії, вчинені з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом використання підконтрольних суб`єктів господарської діяльності на території Дніпропетровської області та на тимчасово окупованій території т.зв. «ДНР». Крім того, у період з 05.11.2014 по теперішній час громадянин України ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з корисливих мотивів, шляхом незаконного створення, організаційного та фінансового забезпечення на тимчасово непідконтрольній території України суб`єктів господарської діяльності, а також фінансового та матеріального забезпечення незаконно створених «державних» підприємств, підпорядкованих терористичній організації т.зв. «Донецької народної республіки», сприяє діяльності даної терористичної організації та здійснення відрахувань грошових коштів у вигляді «податків» до «бюджету «ДНР» через званий «Центральний Республіканський Банк «ДНР». 31.01.2023 в рамках вказаного кримінального провадження слідчими СВ Управляння СБ України у Дніпропетровській області були проведенні обшуки в межах вказаного кримінального провадження, за наступними адресами: АДРЕСА_1 ; м. Дніпро, вул. Автопаркова, буд 4. м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, поблизу будинку 44-л в салоні автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 . При цьому, перед початком обшуку, який було проведено за адресою мешкання ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_5 було фактично затримано, проте, в супереч вимогам КПК України, не були проведені дії, передбачені ч. 4 ст. 208 КПК, необхідне для реального і своєчасного забезпечення прав, свобод та законних інтересів затриманої особи, передусім для забезпечення її права на захист як від затримання, так і від підозри у вчинені злочину. Таким чином, ОСОБА_5 фактично стало відомо, що відносно неї розпочато досудове слідство шляхом офіційного доведення до її відома компетентним органом твердження про те, що вона вчинила кримінальне діяння. Тобто ОСОБА_5 ще з січня 2023 року обізнана у тому, що відносно неї здійснюється досудове розслідування та у повній мірі усвідомлюючи це, не вчинила жодних спроб залишити країну, або іншим чином переховуватись від органів досудового розслідування, здійснювати вплив на свідків чи іншим чином перешкоджати здійснюю досудового розслідування, а навпаки сприяла досудовому розслідуванню. Окремо сторона захисту звертає увагу суду на відсутність у матеріалах справи № 204/15542/23 постанови про визначення групи прокурорів та слідчих, незрозуміло яким чином слідча суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 взагалі встановила наявність повноважень прокурора та слідчого в рамках вказаного провадження на звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу, а й збирання та подачу до суду будь-яких доказів. Тим самим, ані підозра у вчиненні кримінального правопорушення, ані клопотання про обрання запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 0000346 від 02.11.2022 є необґрунтованими та незаконними, а ухвала від 22.11.2023, з мотивів її ухвалення, а саме явної зацікавленості, упередженості з боку суду, взагалі підлягає скасуванню. Окремо необхідно зазначити, що слідчою суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська в ухвалі не спростовано жодного доводу сторони захисту, а саме, що ОСОБА_5 : не має жодного стосунку до даного кримінального правопорушення; жодним чином не переховувалась та не переховується від органу досудового розслідування та суду, і не мала такого наміру; сприяє проведенню досудового розслідування та жодним чином не перешкоджає встановленню істини по справі. Більш того, судом, з незрозумілих підстав, не було враховано те, що ОСОБА_5 постійно з`являлась за викликами слідчого, прокурора та суду, що підтверджується відповідними повістками та ухвалами суду. Таким чином, суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 знехтувала завданням судочинства як такого, визначеним ст. 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», якою встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та порушила право ОСОБА_5 на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Все вищезазначене вказує на явну упередженість судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , яка своїми діями, порушила Бангалорські принципи поведінки судді, що схвалені Резолюцією № 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, адже порушила права учасників судового провадження щодо доступу до правосуддя. Так, суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 грубо порушила такий Бангалорський принцип, як об`єктивність. Зазначений принцип полягає в тому, Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Проте ухвалене суддею рішення є проявленням явної схильності до сторони обвинувачення навіть по суті не розглянувши доводи сторони захисту. Такою своєю поведінкою суддя ОСОБА_1 підриває довіру у суспільства до судової гілки влади як такої та процесу здійснення/встановлення правосуддя в цілому. Так, суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 грубо порушено такий принцип як компетентність та старанність, оскільки не було надано належної оцінки очевидним, однозначним, конкретним, явним та ретельно обґрунтованим фактам, приведеним стороною захисту. Таким чином, враховуючи вищезазначене суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , здійснюючи судовий розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000346, з незрозумілих підстав нехтує основними засадами здійснення судочинства, результатом чого стало постановлення необґрунтованої, незрозумілої щодо її змісту та підстав ухвалення, а відтак і незаконної ухвали. Враховуючи викладене, захисник просила роз`яснити судове рішення, а саме ухвалу про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000346, як такої, що не відповідає вимогам КПК України, яка є незрозумілою з наступних обставин: На підставі яких матеріалів кримінального провадження суддя ОСОБА_1 прийшла до висновку про наявність діях ОСОБА_5 суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 258-3 КК України? Чому суддею при обрані ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було взято до уваги рішення ЄСПЛ «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» щодо обов`язковості обґрунтованості підозри? Чому слідчою суддею ОСОБА_1 було порушено вимоги ст. 23 КПК України та недопитано свідків сторони обвинувачення безпосередньо під час судового розгляду клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу та при цьому враховано їх покази як докази обґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_5 .? На підставі якої норми чинного законодавства суддею ОСОБА_1 прийнято як доказ покази свідків сторони обвинувачення зафіксовані у відповідних протоколах, у той час коли самі по собі протоколи допитів не є доказами у розумінні ст. 84 КПК України? Чому суддею ОСОБА_1 не зобов`язано сторону обвинувачення забезпечити присутність свідків для їх безпосереднього допиту, як того вимагає ч. 3 ст. 23 КПК України? На підставі якої норми чинного законодавства суддею ОСОБА_1 було відмовлено стороні захисту у клопотанні про виклик свідків сторони обвинувачення для безпосереднього допиту в судовому засіданні? Чому суддею ОСОБА_1 не враховано висновки ВС, викладені у постановах від 12.12.2019 (справа № 800/623/16) та 16.01.2020 (справа № 301/2285/16-к), які є обов`язковими для застосування при здійсненні правосуддя? На підставі якої норми чинного законодавства суддею ОСОБА_1 враховано як доказ висновок експерта №57 від 23.02.2023, який було долучено стороною обвинувачення без додатків, які є невід`ємною його складовою та містять обґрунтування цього висновку? Чи є достатнім для судді ОСОБА_1 лише сам факт повідомлення особі про підозру щоб прийти до висновку про обґрунтованість такої підозри? Чому суддею ОСОБА_1 при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 не взято до уваги позицію ЄСПЛ викладену у рішенні «Ніколова проти Болгарії», яка зводиться до того, що небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку? За якими критеріями суддею ОСОБА_1 під розгляду клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу було встановлено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України? Яким чином суддя ОСОБА_1 прийшла до висновку, що ОСОБА_5 має намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду? Які саме матеріали кримінального провадження надані стороною обвинувачення свідчать про наявність у ОСОБА_5 наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду та були використані суддею ОСОБА_1 як підтвердження наявності ризику, передбаченого ст. 177 КПК України? Яким чином суддя ОСОБА_1 прийшла до висновку, що ОСОБА_5 має намір здійснювати вплив на свідків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000346? Які саме матеріали кримінального провадження надані стороною обвинувачення свідчать про наявність у ОСОБА_5 наміру впливати на свідків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000346 та були використані суддею ОСОБА_1 як підтвердження наявності ризику, передбаченого ст. 177 КПК України? Яким чином суддя ОСОБА_1 прийшла до висновку, що ОСОБА_5 має намір вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється? Які саме матеріали кримінального провадження надані стороною обвинувачення свідчать про наявність у ОСОБА_5 наміру вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється та були використані суддею ОСОБА_1 як підтвердження наявності ризику, передбаченого ст. 177 КПК України? Яким чином суддя ОСОБА_1 пересвідчилась у наявності повноважень слідчого та прокурора, якими було підписано клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , враховуючи, що в матеріалах, які є додатками до клопотання відсутні відповідні постанови? Чи є сталою практикою у суддів Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська нехтувати основними засадами здійснення судочинства? Що стало підставою для прояви суддею ОСОБА_1 відвертої прихильності до сторони обвинувачення? Чому суддею ОСОБА_1 не надано належної оцінки доводам сторони захисту під час вирішення питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000346? Чому суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 порушено принципи компетентності та старанності, які є запорукою постановлення законного та обґрунтованого рішення?.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 підтримав заяву про роз`яснення рішення та просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні вказаної заяви просив відмовити, оскільки вона є необґрунтованою та суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки фактично є незгодою сторони захисту із прийнятим судом процесуальним рішенням та є суб`єктивною оцінкою стороною захисту обставин кримінального правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року по справі №204/15542/23, задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу Управління СБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000346 від 02.11.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Передбачене вищенаведеною нормою роз`яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі.

З аналізу ст.380 КПК України вбачається, що здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд не вправі змінювати зміст рішення, тобто не має права змінювати зміст відомостей викладених в ухвалі. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Ухвалене судом рішення, яким задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу Управління СБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000346 від 02.11.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України, викладено в ясній зрозумілій формі, висновки суду є належним чином вмотивованими, тому підстав для його роз`яснення немає. Заява захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про роз`яснення зазначеної ухвали фактично зводиться до незгоди з висновками суду викладених в ухвалі, незгоди з обґрунтуванням таких висновків, що, в свою чергу не є підставою для роз`яснення судового рішення в порядку ст.380 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про роз`яснення рішення.

Керуючись ст.ст.110,369-372,380,395 КПК України,-

постановив:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року у справі №204/15542/23 в рамках кримінального провадження № 0000346 за клопотанням старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу Управління СБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000346 від 02.11.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1