Провадження № 1-кп/638/1793/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

адвоката: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова матеріали кримінального провадження №00023587 від 17.10.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томаківка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, з угодою при визнання винуватості від 19 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу начальника 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України №8-ос від 14.02.2023 солдата ОСОБА_5 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу начальника 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України №35-ос від 05.03.2023 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії - помічника гранатометника третього відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який у подальшому продовжено указом Президента України №259/2022 з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року на 30 діб.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-IX від 16.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який діє на теперішній час.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, який діє на теперішній час.

Указом Президента України № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 строком на 90 діб, який діє на теперішній час.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, За своїми військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти, - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби в складі першого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України 15.08.2023 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинити непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Так, 15.08.2023 приблизно о 15.30 годин начальником 2 відділу прикордонної служби типу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України майором ОСОБА_7 вишикувано особовий склад третьої прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону, в тому числі і солдата ОСОБА_5 в пункті тимчасової дислокації підрозділу в АДРЕСА_2 з метою доведення усного наказу на підставі бойового розпорядження 68 ОЄБр №1597 від 02.08.2023

Під час шикування начальником 2 відділу прикордонної служби типу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону майором ОСОБА_7 в усному порядку за усною командою коменданта 3 ПКШР 15 мобільного прикордонного загону, доведено наказ на підставі бойового розпорядження 68 ОЄБр №1597 від 02.08.2023 до підлеглого особового складу про те, що з метою виконання завдань оборонного бою, недопущення подальшого просування противника, з метою посилення підрозділів першого ешелону бригади розподілити підрозділі 3 ПКШР 15 МПЗ з озброєнням і технікою наступним чином: в підпорядкування командира 1 єб 68 ОЄБр передати 1 ВПС 3 ПКШР 15 мобільного прикордонного загону; в підпорядкування командира НОМЕР_1 єб 68 ОЄБр передати 2 ВПС 3 ПКШР 15 мобільного прикордонного загону; в підпорядкування командира НОМЕР_2 єб 68 ОЄБр передати 3 ВПС 3 ПКШР 15 мобільного прикордонного загону з розрахунком АГС МК-19.

Не погоджуючись з наказом щодо необхідності здійснення переходу в підпорядкування командирів 1 єб 68 ОЄБр, солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати наказ та здійснювати перехід в підпорядкування командирів 1 єб 68 ОЄБр з метою виконання завдань оборонного бою, недопущення подальшого просування противника та посилення підрозділів першого ешелону бригади, чим підірвав боєготовність та боєздатність 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону.

Після чого, у зв`язку з відкритою відмовою солдата ОСОБА_5 усного наказу доведеного начальником 2 відділу прикордонної служби типу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону майором ОСОБА_7 на підставі бойового розпорядження 68 ОЄБр №1597 від 02.08.2023 щодо необхідності здійснення переходу в підпорядкування командирів 1 єб 68 ОЄБр з метою виконання завдань оборонного бою, недопущення подальшого просування противника та посилення підрозділів першого ешелону бригади солдата ОСОБА_5 залишено в пункті дислокації 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України, тобто непокора, а саме відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

На стадії судового розгляду між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 19 жовтня 2023 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, зобов`язався беззаперечно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

При укладанні угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, позитивну характеристику за місцем проходження військової служби та місці проживання його щире каяття, а також беззастережне визнання ним своєї винуватості, беручи до уваги інтереси суспільства, враховуючи, його вік, стан здоров`я та інші обставини, що його характеризують.

Так, враховуючи вищевказані обставини, які пом`якшують покарання

ОСОБА_5 , та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , а також роз`яснень, що містяться у п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» сторони вважають за можливе при призначенні покарання ОСОБА_5 за вчинений злочин, передбачений ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, та погоджуються на призначення останньому покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 402 КК України.

З урахуванням ст. 69 КК України, з якої вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу,

Так за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статті 65 КК України, мають право, використовуючи положення статті 69 КК України, узгоджувати інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин, сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Сторони вважають за можливе з урахуванням всіх обставин справи на підставі ст. 62, 69 КК України замінити основне покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

На підставі вищевикладених обставин, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , сторони погоджуються пропонувати суду призначити ОСОБА_5 покарання: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання останнього відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

По кримінальному провадженню судові витрати, цивільний позов та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 182, 373, 374, 475 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити угоду від 19 жовтня 2023 року по кримінальному провадженню №00023587 від 17.10.2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України - у вигляді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Запобіжний заход відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Харківському слідчому ізолятору (СІЗО) № 27.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 відраховувати з моменту фактичного затримання - з 22 вересня 2023 року з урахуванням вимоги п.1 ч.1 ст. 72 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1