справа № 563/1364/23
провадження № 1-кп/563/126/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Корець кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Корець Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, з середньою освітою, не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку в п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, вирішив ухилитись від призову на військову службу під час мобілізації.

Військовозобов`язаному солдату ОСОБА_4 , 28.04.2023, згідно Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», після проходження медичної комісії, щодо визначення ступеня придатності до військової служби, згідно якої він був визнаний обмежено придатним, для відправки на військову службу під час мобілізації, вручено бойову повістку на призов до Збройних Сил України, відповідно до якої ОСОБА_4 мав з`явитися 01.05.2023 о 08 год. 00 хв..

Окрім того, повістку про виклик на військову службу ОСОБА_4 отримав, підписав та був зобов`язаний з`явитись для проходження військової служби на визначене у повістці число до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення до військової частини, однак зобов`язання не виконав та став ухилятись від проходження служби.

Будучи заздалегідь попереджений про кримінальну відповідальність та достовірно знаючи, про проведення призову під час загальної мобілізації, маючи на меті злочинний умисел направлений на ухилення від призову на мобілізацію під час воєнного стану, порушуючи вимоги ст.65 Конституції України, ст.ст. 1, 15 Закону України «Про оборону», ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу

Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022,

не маючи на те поважних причин та правових підстав на відстрочку від призову на

військову службу під час мобілізації, керуючись небажанням проходити військову

службу в рядах Збройних Сил України з метою відсічі збройної агресії російської

федерації, військовозобов`язаний ОСОБА_4 01.05.2023 та у подальшому до

зазначеного РТЦК та СП не прибув, для здійснення відправки на військову службу,

чим умисно ухилився від призову за мобілізацією.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав повністю, підтвердивши обставини встановлені судом. Додатково показав, що дійсно не з"явився по повістці для проходження військової служби.

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з"ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз"яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, і кваліфікацію його дій правильною за ст.336 КК України, а саме: ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до роз"яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК України суди повинні призначати покарання в межах установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону, зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При обранні виду і міри покарання суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, посередню характеристику, обставини справи.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких умов, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 370, 374 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України та призначити покарання - три роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_4 періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя: