Справа № 467/155/22
Провадження № 1-кп/484/48/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

потерпілих - ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000146, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Южноукраїнськ Миколаївської області, українця, громадянина України, розлученого, який має на утриманні малолітню доньку, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України, -

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи наявністю ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_9 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків. Обставинами, що підтверджують наявність вищевказаних ризиків, вважає те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, після вчинення злочину місце події відразу покинув. Тяжкість можливого покарання ОСОБА_9 , у разі доведення його винуватості у передбаченому законом порядку, є тим фактором, дає підстави вважати, що останній, з метою уникнути його, може змінити своє місце проживання, відбути у неконтрольовану (окуповану) державою територію України, виїхати за межі території України, внаслідок чого подальше притягнення його до відповідальності буде не можливим. ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків, шляхом схилення їх до дачі завідомо неправдивих показань чи їх необ`єктивній зміні, які виправдують його, чим будуть перешкоджати встановленню істини у провадженні, шляхом їх залякування, вчинення щодо них насильницьких дій. Крім того, під час досудового розслідування відносно свідка вживалися заходи безпеки, як наслідок проводився допит свідка та слідчі (розшукові) дії під зміненими анкетними даними, оскільки даний свідок побоюється за себе, свою сім`ю та близьких родичів.

На даний час вказані ризики актуальність не втратили, тому рахує, що застосування до ОСОБА_9 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.

Обвинувачений проти продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, з клопотанням прокурора не погодився.

Захисники обвинуваченого проти застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Потерпілі в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, наявні ризики, зазначені ст.177 КПК України, а саме: з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_9 може переховуватися від суду, незаконно впливати на тих свідків, які ще не допитані.

Враховуючи викладене, а також дані про особу обвинуваченого, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та не зможе запобігти доведеним під час судового засідання вищевказаним ризикам.

Обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України, дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

Продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст.12,176-178,183,193,194,196 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів, до 15.03.2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_12

Судді: ОСОБА_13

ОСОБА_14