УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КК України, постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського міського суду знаходиться подання начальника державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбуття покарання умовно-достроково відповідно до вимог ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 року.

В обґрунтування подання вказав, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.06.2020 року. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Міру призначеного судом покарання вважає справедливою. 05.10.2023 року за вчасне та старанне виконання поставлених йому завдань по заготівлі солінь, сумлінну поведінку, ставлення до праці, підтримання порядку на робочому місці, до інвентарю відноситься бережно оголошено подяку. По відношенню до адміністрації та персоналу СІЗО коректний. Із засудженими відділення господарської обслуги підтримує дружні стосунки. Відповідно до ст. 101 КВК України підлягав зміні умов тримання - 04.03.2022 року. Комісією установи було прийняте рішення не застосовувати заохочувальну норму у зв`язку з поданою заявою засудженого. (протокол N? 1 від 17.03.2022 року).

Відповідно до ст. 82 КК України підлягав заміні невідбутої частини покарання більш м?яким - 06.01.2023 року. Комісією установи було прийняте рішення не застосовувати заохочувальну норму у зв?язку з поданою заявою засудженого. (протокол N? 1 від 12.01.2023 року).

Засуджений ОСОБА_6 має чітко сформовані плани на майбутнє: повернутись і проживати з родиною в м. Рівне.

02 листопада 2023 року із засудженим ОСОБА_6 було проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення. Згідно матриці визначення рівня ймовірної небезпеки для суспільства засудженому ОСОБА_6 належить низький рівень. На оперативно-профілактичних обліках в установі не перебуває.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засуджений ОСОБА_6 отримав 97 балів, отже має чітко сформовані плани на майбутнє, на заходи виховного впливу реагує правильно, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому має бути представлений для застосування до нього умовно - дострокового звільнення, передбаченого ст.81 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вирішення питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання просить залишити на розсуд суду.

Представник Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 клопотання підтримала, просила застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення і звільнити його від подальшого відбування покарання.

Засуджений подав до суду заяву, в якій просить подання задоволити, а справу розглянути без його участі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 06.07.2011 Рівненським міським судом Рівненської області був засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 313 КК України застосовано покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Крім того, 10.02.2012 Рівненським міським судом Рівненської області ОСОБА_6 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 313 КК України, та призначено покарання на підставі ч. 1 ст. 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Судимість погашена.

Крім того, 08.05.2014 Рівненським міським судом Рівненської області засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до нього застосовано покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Крім того, 23.08.2016 Рівненським міським судом Рівненської області засуджений за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 313, ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Крім того, засуджений 22.06.2020 Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 313, ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили - 22.07.2020. Рішенням Міжрегіональної комісії ЗМУ МЮ з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк від 17.08.2020 року визначено виправну колонію середнього рівня безпеки для чоловіків, уперше засуджених до позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 22.06.2020. Кінець строку - 22.07.2025.

ОСОБА_6 відбуває покарання в державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

З характеристики засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній мав стабільну роботу, але не офіційну, працює в установі виконання покарань. За період відбування покарання встановленого порядку відбування покарання не допускав, стягнень не мав, один раз 05.10.2023 заохочувався, отримав подяку.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_6 вбачається, що він був заохочений 05.10.2023 у виді оголошення подяки.

Згідно довідки № 14 головного бухгалтера-начальника фінансового відділу лейтенанта вн. служби Н. Тишковець ОСОБА_6 , який працював працював на посаді «робітник їдальні» 0, 3 ставки, нарахована заробітна плата за період з травня 2023 року по жовтень 2023 року.

Згідно довідки оперуповноваженого оперативної групи ст. л-нт вн. служби І. Наконечного за весь час перебування в установі засуджений злочинів не вчиняв, на оперативно-профілактичних обліках не перебуває.

Відповідно до довідки в.о. зав Рівненської міської медичної частини ОСОБА_7 засуджений ОСОБА_6 на «Д» обліку не перебуває.

Зважаючи на зазначене вище, суд дійшов висновку, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, оскільки засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довід свого виправлення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови ПленумуВерховного судуУкраїни №2від 26квітня 2002року «Проумовно-дострокове звільнення відвідбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі Постанова ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року), умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Пунктом 2 Постанови ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанова ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та вважає клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України ОСОБА_6 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом семи діб через Рівненський міський суду Рівненської області з моменту проголошення, а засудженим з моменту вручення копії ухвали.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_8