Справа № 605/262/18
Провадження №1-кп/951/10/2024
УХВАЛА

08 січня 2024 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 серпня 2017 року за № 0000099 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України

у с т а н о в и в:

ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 3.11.2023 матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 серпня 2017 року за № 0000099 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК Українипередано на розгляд Козівському районному суду Тернопільської області.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 від 15.11.2023 призначено підготовче судове засідання з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

12.12.2023 обвинувачена ОСОБА_4 через канцелярію суду подала клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Клопотання мотивоване тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так як не містить фактичних обставин кримінального провадження, правової кваліфікації кримінального правопорушення й формування висунутого обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 підтримали вищевказане клопотання сторони захисту та просили таке задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечила щодо заявленого клопотання, вказавши, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України. Додатково зазначила, що питання про повернення обвинувального акту прокурору із аналогічними процесуальними підставами вже було предметом розгляду судами першої та апеляційної інстанції.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, при вирішенні питання чи підлягає задоволенню клопотання обвинуваченої про повернення обвинувального акту виходить з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Зокрема, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину та передає його до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Судом встановлено, що питання про повернення обвинувального акту прокурору щодо ОСОБА_4 із аналогічними процесуальними підставами вже було предметом розгляду судами першої та апеляційної інстанції.

Так, ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 18.10.2023 скасовано ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 1.08.2023 про повернення прокурору обвинувального акту, в якій колегія суддів апеляційного інстанції дойшла до переконання, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 вимогам ст. 291 КПК України, яке має наслідком повернення обвинувального акту прокурору, є необґрунтованим, а повернення його прокурору для усунення недоліків безпідставним.

Зокрема, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що кримінальний процесуальний закон не надає суду повноважень до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення; зобов?язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі у сторону збільшення; повертати за наслідками підготовчого засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, тощо, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі N?273/1053/17).

За цих обставин, на переконання колегії суддів апеляційного суду, за наявного нормативного регулювання неповнота, необгрунтованість обвинувального акта, відсутність доказової бази щодо вчинення обвинуваченим дій, які містять ознаки злочинів, не можуть бути підставами для повернення обвинувального акта, адже на підготовчому засіданні суд не вправі надавати оцінку відсутності чи наявності доказів, оскільки така оцінка може бути здійснена лише під час розгляду кримінального провадження по суті.

Тому суд не вправі оцінювати ті ж самі фактичні підстави для повернення обвинувального акту, які були предметом судового розгляду Тернопільським апеляційним судом в ухвалі від 18.10.2023, оскільки це порушуватиме принцип правової визначеності, який в розумінні судової практики ЄСПЛ є складовою принципу верховенства права.

Суд вважає необґрунтованими та відхиляє доводи клопотання про те, що обвинувальний акт не відповідає положенням ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, так як не містить належним чином сформульованого обвинувачення, оскільки конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються під час судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення та не можуть бути предметом дослідження під час підготовчого провадження. Отже, доводи на які посилається сторона захисту щодо повернення обвинувального акту можуть бути предметом дослідження тільки при судовому розгляді.

Також, суд звертає увагу на те, що згідно з нормами Кримінального процесуального кодексу України суд не уповноважений на стадії підготовчого судового засідання давати оцінку правильності викладених фактичних обставин, оскільки позбавлений можливості дійти до такого висновку об`єктивно без дослідження доказів кримінального провадження.

Тож суд вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору не підлягає задоволенню, оскільки, як зазначено вище, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно, підстави для його повернення відсутні.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 376 КПК України

постановив:

відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 серпня 2017 року за № 0000099 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1