Провадження № 1-кс/201/4127/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Міловського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 (відеоконференцзв`язок), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання вказаного прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000081, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Прокурор звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчими СВ 3-го управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000081, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні набула статусу підозрюваної у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, до слідчого за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, її оголошено у розшук, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000081 від 21.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України за фактом добровільного впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти Старобільського району Луганської області громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обійняла посаду «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Микільська середня школа».

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Законом України від 27.07.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Внаслідок ведення агресивної війни з боку російської федерації проти України, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «луганської народної республіки», які незаконно створені на тимчасово окупованих територіях Луганської області, що є частиною окупаційної адміністрації російської федерації, здійснили тимчасову окупацію території села Микільське Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022 № 206 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та викладено редакцію переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно зазначеного переліку Міловська селищна територіальна громада Старобільського району Луганської області, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку російської федерації та незаконного збройного формування, так званої «луганської народної республіки».

Також новим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до яких також віднесено Міловську селищну територіальну громаду Старобільського району Луганської області.

Встановлено, що після початку повномасштабного військового вторгнення рф на територію України, більш точний час визначити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, перебуваючи на території Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, маючи умисел на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та реалізуючи їх, вступила в злочинну змову з представниками окупаційної влади російської федерації та так званої «луганської народної республіки», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо організації освітнього процесу в закладі освіти окупаційної влади в с. Микільське Старобільського району Луганської області, а саме «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Микільська середня школа»», розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Микільське, вул. Миру, буд. 72а, в порушення вимог Конституції та законів України добровільно, умисно погодилась на вказану пропозицію.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про освіту» законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України, Законах України, інших актах законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності є: верховенство права; нерозривний зв`язок із світовою та національною історією, культурою, національними традиціями; гуманізм; демократизм; єдність навчання, виховання та розвитку; виховання патріотизму, поваги до культурних цінностей Українського народу, його історико-культурного надбання і традицій; формування усвідомленої потреби в дотриманні Конституції та законів України, нетерпимості до їх порушення; формування поваги до прав і свобод людини, нетерпимості до приниження її честі та гідності, фізичного або психологічного насильства, а також до дискримінації за будь-якими ознаками; формування громадянської культури та культури демократії (ст. 6 Закону).

Відповідно до вимог частини 1 статті 7 Закону України «Про освіту» мовою освітнього процесу в закладах освіти є державна мова. Держава гарантує кожному громадянинові України право на здобуття формальної освіти на всіх рівнях (дошкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої), а також позашкільної та післядипломної освіти державною мовою в державних і комунальних закладах освіти.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про освіту» передбачено, що заклади освіти забезпечують обов`язкове вивчення державної мови.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти - документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти.

Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей, серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України.

Також, Державним стандартом базової середньої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу. Реалізація мети базової середньої освіти ґрунтується на таких ціннісних орієнтирах, як формування в учнів активної громадянської позиції, патріотизму, поваги до культурних цінностей українського народу, його історико-культурного надбання і традицій, державної мови, плекання в учнів любові до рідного краю.

Частинами третьою та четвертою пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002 № 5 передбачено, що організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

Відповідно до «закону про освіту» від 30.09.2016 так званої «луганської народної республіки», в якому відповідно до ст. 2 зазначеного «закону» визначено, загальні поняття, які використовуються у «законі», а саме:

-пунктом 21 частини 1 статті 1 зазначено, що організації, які здійснюють освітню діяльність це освітні організації (установи), а також організації, які здійснюють навчання;

-пунктом 24 частини 1 статті 1 зазначено, що педагогічний працівник це фізична особа, яка перебуває у трудових, службових відносинах з організацією, яка здійснює освітню діяльність, та виконує обов`язки щодо навчання, виховання учнів та/або організації освітньої діяльності.

Положеннями статті 24 «закону» встановлено, що «управління освітньою організацією (установою) здійснюється відповідно до чинного законодавства луганської народної республіки з урахуванням особливостей, встановлених цим законом. Одноосібним виконавчим органом освітньої організації (установи) є керівник освітньої організації (установи) (ректор, директор, завідувач, начальник чи інший керівник), який здійснює поточне керівництво діяльністю освітньої організації (установи)».

Відповідно до статті 49 «закону» встановлено правовий статус керівника освітньої організації (установи), згідно якої «керівник освітньої організації (установи) відповідно до чинного законодавства луганської народної республіки та статуту освітньої організації (установи) у державних освітніх організаціях дошкільної освіти, середньої загальної освіти, додаткової освіти призначається виконавчим органом державної влади луганської народної республіки, до ведення якого освітня організація (установа) належить у порядку, встановленому чинним законодавством луганської народної республіки. Права та обов`язки керівника освітньої організації (установи), його компетенція в галузі управління освітньою організацією (установою) визначаються відповідно до чинного законодавства луганської народної республіки та статуту освітньої організації (установи). Керівник освітньої організації (установи) несе відповідальність за керівництво освітньою, науковою, виховною роботою та організаційно-господарською діяльністю освітньої організації (установи)».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , приблизно у травні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянкою України, перебуваючи на території Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та так званої «луганської народної республіки», умисно, добровільно зайняла посаду «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Микільська середня школа»», створеного 16.05.2022 та розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Микільське, вул. Миру, буд. 72а, обіймаючи яку здійснює впровадження стандартів освіти держави-агресора у даному закладі освіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел у виконання, ОСОБА_4 в період часу з лютого по травень 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, систематично відвідувала наради щодо впровадження системи освіти окупаційної влади, які проводились т.зв. «міністерством освіти і науки лнр» в м. Луганськ. У подальшому ОСОБА_4 зібравши нараду серед педагогічного складу Микільського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Міловської селищної ради Луганської області та повідомила, що освітній процес у вказаному закладі буде здійснюватися державною мовою «луганської народної республіки» - російською мовою з використанням російських підручників, за освітніми стандартами та навчальними планами російської федерації та так званої «луганської народної республіки», чим вчинила дії спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у так званому «державному загальноосвітньому закладі луганської народної республіки «Микільська середня школа», розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Микільське, вул. Миру, буд. 72а.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , будучи «директором «державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Микільська середня школа»», розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Микільське, вул. Миру, буд. 72а, приблизно з травня 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, у подальшому до початку вересня 2022 у відповідності до «наказу про організований початок 2022-2023 учбового року в загальноосвітніх організаціях луганської народної республіки» від 22.08.2022, затвердженого так званим «міністром освіти та науки луганської народної республіки», підготувала та організувала освітній процес у вказаному закладі у відповідності до «закону про освіту» від 30.09.2016 так званої «луганської народної республіки», згідно з яким в освітніх організаціях, освітня діяльність здійснюється державною мовою «луганської народної республіки» за освітніми стандартами та навчальними планами так званої «луганської народної республіки», із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами повної загальної середньої освіти України, який повністю суперечить меті як початкової так і базової середньої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти спрямовані на возвеличення російської федерації та так званої «луганської народної республіки», її історичної ролі, викривлення свідомості та ставлення учнів до історичних подій, що відбулися, та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови, що має своєю кінцевою метою збуджувати агресію та ненависть до України, тим самим здійснила дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у вказаному закладі освіти.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у здійсненні громадянкою України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколами оглядів Інтернет сторінок, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у здійсненні громадянкою України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Щодо належного повідомлення про підозру.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням смт. Мілове Старобільського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, 20 липня 2023 року в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 , яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ у Донецькій та Луганській областях, за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, 7 на 21.07.2023 об 11:00 год., 22.07.2023 об 11:00 год., 23.07.2023 об 11:00 год., для вручення останній письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, допиту як підозрюваної, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні. Також вказані повістки розміщені на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом з тим на вказані дати та час ОСОБА_4 до слідчого відділу не прибула, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надала.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором 26.07.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 26.07.2023 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 149 від 26.07.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Одночасно з повідомленням ОСОБА_4 про підозру в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» № 149 від 26.07.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ у Донецькій та Луганській областях, за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, 7, на 01.08.2023 об 11:00 год., 02.08.2023 об 11:00 год., 03.08.2023 об 11:00 год., для вручення їй письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваної, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Крім того, вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом з тим на вказані дати та час ОСОБА_4 до слідчого відділу не прибула, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надала.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 переховується від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим їй місцезнаходження слідству невідоме, крім того наявні відомості про перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України у с. Микільське Старобільського району Луганської області.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до слідчого шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваного та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

В ході досудового розслідування існує необхідність проведення комплексу слідчих дій, спрямованих на відшукання доказів вини підозрюваної та встановлення обставин, які мають значення, тому існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити ОСОБА_4 будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, кадрова документація, функціональні обов`язки, посадові інструкції) так званого загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Микільська середня школа», створеного на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 відомі свідки вчинення злочину, у якому вона підозрюється, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з боку підозрюваної незаконно впливати в майбутньому на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме с. Микільське Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, на якій знаходиться орган, який очолила підозрювана, що дає їй можливість продовжувати впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останній у разі її засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваної ОСОБА_4 , яка своїми діями публічно демонструє підтримку прийняття рішення російською федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримала дії рф та незаконних збройних формувань, так званої «лнр», спрямовані на захоплення території України.

Щодо розшуку.

У зв`язку з викладеним постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні від 09.08.2023 на підставі ст. 281 КПК України ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Щодо перебування підозрюваної на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (зі змінами, затвердженими Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 09 березня 2023 року № 84 «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією»), Міловська селищна територіальна громада Старобільського району Луганської області, з 24 лютого 2022 року перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку рф та незаконного збройного формування так званого «лнр».

Таким чином, факт тимчасової окупації території Міловської селищної територіальної громади є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Факт, що підозрювана ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується матеріалами кримінального провадження, переліченими вище.

Висновки.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_4 набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, її оголошено у розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи факт її переховування від органу досудового розслідування, а також те, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення, беручи до уваги його тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину їй може бути призначено покарання у виді реального позбавлення волі на строк до десяти років, дані про особу підозрюваної, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000081, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Міловського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1