Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/142/22
Провадження № 1-кп/644/72/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_17 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_18 адвоката ОСОБА_19 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_18 про відвід колегії суддів від розгляду обвинувальних актів у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000715 від 26.04.2019 року за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 і ОСОБА_21 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів передбачених, ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 190; ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358; ч. 4 ст. 28, п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 28, п.п. 3, 6, 9, 12, 13 ч. 3 ст. 115; ч. 2 ст. 364; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 146; ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 146; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 146; ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358; ч. 3 ст. 357; ч. 2 ст. 353; ч. 2 ст. 209 КК України та № 0001889 від 21.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перебувають вищезазначені об`єднані кримінальні провадження.

18 жовтня 2023 року обвинуваченим ОСОБА_18 заявлено відвід складу колегії суддів.

В обґрунтування заяви про відвід зазначено, що обвинувачений ОСОБА_18 , на теперішній час працює старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Харківській області.

У його обов`язки, зокрема, входить відпрацювання адміністративної дільниці, розгляд матеріалів, зареєстрованих в журналі єдиного обліку звернення громадян, складання протоколів про адміністративні правопорушення, виконання ухвал суду про привід учасників кримінального та адміністративного процесів, охорона публічної безпеки тощо.

Харківське РУП № 2 розташоване на території Індустріального району м. Харкова. На даний район розповсюджується юрисдикція Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Ним на протязі тривалого часу й дотепер передаються до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова численні матеріали, протоколи та інші документи, які приймають та розглядають судді цього суду, зокрема голова суду - ОСОБА_2 , судді ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

У зв`язку з цим, обвинувачений вважає, що розгляд даного кримінального провадження відносно нього та інших учасників процесу колегією суддів цього суду може суттєво вплинути на об`єктивність, неупередженість та повноту кримінального процесу.

З`ясувавши обставини справи та підстави викладені в заяві про відвід, обговоривши дане питання з учасниками процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді у результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковим для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За практикою Європейського суду з прав людини визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності.

Найголовніше, як відзначає Європейський суд з прав людини, це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі кримінального провадження, в обвинуваченого.

Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід (рішення у справі Де ІСуббера, серія А, № 86, с 14, п. 26).

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді («Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) і Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії». Судове рішення від 23.06.1981 p.).

Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право сторони на подання заяви про відвід.

В даному випадку підставою для відводу складу суду з мотивів, наведених у ч. 1 ст. 75 КПК України, є положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, в силу якої, суддя не може брати участі у кримінальному провадженні, за наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Для відведення судді із наведеної підстави є необхідним наведення обґрунтування наявності обставин, які об`єктивно можуть вказувати на ймовірну упередженість колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Найчастіше підставами для відводу судді є його пряма чи опосередкована зацікавленість в результаті розгляду справи або існують якісь інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості судді. Закон, враховуючи складність і різноманітність життєвих явищ, не може містити вичерпний перелік підстав для відводу судді. Через це п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України містить лише узагальнене формулювання.

Як зазначалося вище, в провадженні колегії суддів перебуває об`єднане кримінальне провадження, обвинуваченим у якому серед інших осіб є ОСОБА_22 ОСОБА_22 , як працівник відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Харківській області, тривалий час перебував та продовжує перебувати у службових відносинах із суддями які входять до складу колегії, що може в подальшому викликати у інших учасників кримінального провадження сумніви в неупередженості суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної Ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи, Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах стороннього спостерігача.

Вказаними Бангалорськими принципами поведінки судді між інших передбачений такий принцип як об`єктивність судді, яка є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а і у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Одним із способів застосування цього принципу, згідно п. 2.5 вказаного документу є заява суддею самовідводу від участі в розгляді справи, зокрема, у випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Що стосується вирішення питання про існування упередження чи неупередженості судді, в п. 85 Коментарів до Бангалорських принципів поведінки суддів зазначається, що при цьому сторони керуються афоризмом про те, що «правосуддя не лише має бути здійсненим, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, у разі, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

Відповідно до п. 3 Європейського статуту судді, «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але і повинен сприйматися будь-ким як неупереджений».

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах стороннього спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначаються завдання суду. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Таким чином, наявність неупередженості визначається фактором, що полягає у забезпеченні таких умов, при яких були б неможливі сумніви у неупередженості суду, що прямо передбачено п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, як підстава для задоволення заяви про відвід.

З аналізу викладених обставин, суд приходить до висновку про неможливість розгляду даного кримінального провадження, судом у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст.75, 80, 372 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_18 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від розгляду об`єднаних кримінальних проваджень № 0000715 від 26.04.2019 року та № 0001889 від 21.12.2021 року за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 - задовольнити.

Об`єднане кримінальне провадження № 644/142/22 передати для визначення колегії суддів в порядку, передбаченому ст. 35, ч. 2 ст. 82 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.10.2023 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3