УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 , погоджене прокурором третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543 від 29.05.2023,

ВСТАНОВИЛА:

02 жовтня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 , погоджене прокурором третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543 від 29.05.2023, в якому слідчий просить накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку IBAN НОМЕР_1 , який відкритий у банку Bank Polskiej Spуіdzielczoњci Spуіka Akcyjna (юридична адреса: Республіка Польща, м. Варшава, вул. Гжибовська, 81)

Клопотання слідчий обгрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000543 від 29.05.2023 за підозрою громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

20.04.2023 року ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2 та ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України.

03.08.2023 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000543 від 29.05.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2 та ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 437 КК України.

На запит Офісу Генерального прокурора від 05.08.2022 № 18/1-25520-22 Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України надано відомості щодо наявності у ОСОБА_6 банківського рахунку в банківській установі Польщі, а саме: IBAN НОМЕР_1 , який відкритий у банку Bank Polskiej Spуіdzielczoњci Spуіka Akcyjna (юридична адреса: Республіка Польща, м. Варшава, вул. Гжибовська, 81).

Враховуючи викладене, слідчий вказує, що в даному провадженні виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме: арешту майна підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а тому слідчий звертається до слідчого судді з даним клопотанням та просить накласти арешт з метою забезпечення можливої конфіскації.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити вказане клопотання для забезпечення можливості звернутись за міжнародною правовою допомогою до уповноважених осіб Республіки Польщі для прийняття рішення уповноваженими органами такої держави про арешт майна.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без захисника, підозрюваного та представників банку є необхідним з метою забезпечення можливості арешту майна, в разі ухвалення слідчим суддею відповідного рішення за результатами розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд захисника, підозрюваного та представників банку.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження №0000543 від 29.05.2023, вбачається, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 та ч. 3 ст. 436-2 КК України, санкції за які передбачають можливе покарання у вигляді конфіскації майна. Разом з тим, встановлено, що майно, на яке слідчий в клопотанні просить накласти арешт, належить підозрюваному ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ).

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, обов`язковою умовою для можливості застосування заходу забезпечення у кримінальному провадженні є доведеність факту того, що завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням, може бути виконане.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, знаходиться на рахунках банківської установи, яка розташована у Республіці Польша, водночас вважає за потрібне нагадати учасникам судового провадження, що склад кримінальоного процесуального законодавства не обмежений лише Кримінальним процесуальним кодексом України, адже відповідно до ст. 1 КПК України, таке законодавство складається також і з відповідних положень Конституції України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Перевіряючи доводи слідчого, викладені у клопотанні, з урахуванням уточнень, заявлених прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя враховує наступне.

Як вже зазначено вище, судом встановлено, що у разі доведення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, до останнього може бути застосовано покарання у виді конфіскації.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

При цьому суд зауважує, що відповідно до змісту долучених до клопотання про арешт майна матеріалів кримінального провадження, підозрюваному ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), відомо про здійснення кримінального провадження щодо нього, суть інкримінованих йому правопорушень, та попередню кваліфікацію, визначену уповноваженим прокурором. Вказана обізнаність, очікувано може спонукати людину до вжиття відповідних заходів для приховування своїх активів, з урахуванням передбачуваності застосування закону про кримінальну відповідальність, у разі доведення вини підозрюваного, з огляду, зокрема і на передбачену ч. 3 ст. 110 КК України, безальтернативність застосування санкції у вигляді конфіскації майна.

Слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку постановлення ухвали про застосування заходу забезпечення, хоча й не призводить до негайної заборони уповноваженим на те особам здійснювати будь-які дії пов`язані із переміщенням майна, щодо якого така ухвала постановлена, чи його відчуженням у будь-який спосіб, однак виступає правовою підставою для звернення прокурором в порядку запиту про міжнародну правову допомогу до уповноважених осіб іншої держави із відповідним клопотання, із вказівкою на те, що національним судом, в даному випадку, вже була проведена попередня перевірка відповідних доводів сторони обвинувачення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано це клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки санкція статтей Кримінального кодексу України, за якими підозрюється ОСОБА_6 (DAUDOV Magomed Hozhahmedovich) передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, в цій частині, порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

В той же час, слідчий суддя, не знаходить підстав для накладення арешту на «банківський рахунок», з огляду на те, що банківський рахунок по суті, являє собою сукупність бухгалтерської документації, яка ведеться банківською установою, і вочевидь не належить підозрюваному, на відміну від грошових коштів, які зберігаються у вказаному банку і обліковуються у вказаній бухгалтерській документації, які можуть бути арештовані або конфісковані у випадку ухвалення відповідного судового рішення.

З огляду на вказане, в цій частині клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт нагрошові кошти, які належать ОСОБА_6 (DAUDOV Magomed Hozhahmedovich), які знаходяться на банківському рахунку IBAN НОМЕР_1 , який відкритий у банку Bank Polskiej Spуіdzielczoњci Spуіka Akcyjna (юридична адреса: Республіка Польща, м. Варшава, вул. Гжибовська, 81).

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1