Провадження № 1-кп/638/1649/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001504 від 13.06.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Студенок Ізюмського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодружного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 128 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.05.2023 року близько 18:30 вечора, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якості пасажирів, на автомобілі «ВАЗ-2107» приїхали до домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 щоб привітати останню з днем народження. При цьому ОСОБА_4 разом з іншими зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 відмовилась йти на святкування та залишилась в автомобілі.

Приблизно о 19:00 годині цього ж дня ОСОБА_4 , вийшов з домоволодіння ОСОБА_6 та підійшов до автомобіля в якому знаходилась ОСОБА_5 з метою примусити останню зайти на святкування.

Підійшовши до автомобіля, ОСОБА_4 відкрив дверцята та почав витягувати ОСОБА_5 з автомобіля за праву руку, при цьому тягнучи та викручуючи її, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, хоча повинен був та міг їх передбачити. ОСОБА_5 почала кликати на допомогу, після чого з будинку вийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які знаходились на території домоволодіння ОСОБА_6 та заспокоїли ОСОБА_4 .

В результаті кримінальної протиправної недбалості ОСОБА_4 причинив ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/29Бр/23 від 16.06.2023 року, тілесні ушкодження у вигляді закритого гвинтоподібного осколкового перелому правої плечової кістки у середній третині зі зміщенням. За ступнем тяжкості, вказані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості (пп. 2.2.1. «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 від 17.01.1995 р. МОЗ України).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ст.128 КК України.

Розкаявся у скоєнні злочину.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ст. 128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Студенок Ізюмського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність претензій у потерпілої до обвинуваченого.

Проаналізувавши зазначені обставини, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статей закону, що передбачає відповідальність за скоєні ним злочини у вигляді 160 годин громадських робіт.'

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину передбаченого статтею 128 КК України та призначити покарання у вигляді 160 (ста шістдесяти годин) громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1