СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7900/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0002931 що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2023 року адвокат ОСОБА_3 який діє в інтересах громадянина Федеративної Республіки Бразилії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2022 за № 0002931, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України

Клопотання обґрунтовано тим, що Святошинським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2022 за № 0002931, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

24.11.2022 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/16956/22 було накладено арешт на грошові кошти, що є речовими доказами у кримінальному провадженні які знаходяться на підконтрольному рахунку юридичної особи Tether, (крипто валютний гаманець НОМЕР_1), безпосередньо власника (фізичної особи яка отримала віртуальні активи, що належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вважає, що слідчим суддею при винесенні ухвали від 24.11.2022 року по справі № 759/16956/22, неповно з`ясовано обставини справи.

Тобто, ухвалюючи оскаржуване рішення, слідчий суддя, жодним чином не з`ясовував обставин щодо наявності у слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, та наявності у слідчого судді, на розгляді якого перебувало клопотання про арешт, повноважень застосовувати норми Кримінального процесуального кодексу України відносно іноземної юридичної особи «Tether» та відповідно цифрових активів, які перебувають на електронному гаманці вказаної іноземної юридичної особи, які належать іноземному громадянину. У порушення норм чинного кримінально-процесуального законодавства, суд, виходячи за межі своєї юрисдикції ухвалив рішення, яким наклав арешт на цифрові активи належні на праві приватної власності іноземному громадянину (громадянину Федеративної Республіки Бразилія) та які перебуваються на електронному гаманці підконтрольному іноземній юридичній особі (яка зареєстрована відповідна до Указу про компанії Гонконгу Китайської Народної Республіки та яка повністю належить компанії «Tether Holdings Limited» - комерційній компанії Британських Віргінських островів).

При цьому, першочергово, встановлюючи відповідність вищезазначених цифрових активів критеріям ст. 98 КПК України, слідчий суддя не звернув увагу на відсутність повноважень слідчого визнавати їх речовим доказом у кримінальному провадженні у розумінні ст. 4 КПК України, оскільки цифрові активи перебуваються на електронному гаманці (рахунку) іноземної юридичної особи та перебувають у приватній власності іноземного громадянина.

Зазначив, що відповідно до інформації, яка є загальновідомою із комп`ютерного застосунку Getcontact, потерпілий являється співробітником поліції (слідчим). Відповідно до отриманої відповіді на адвокатський запит від ГУНП у м. Києві НПУ, потерпілий ОСОБА_5 03.01.2018 переведений до центрального управління Національної поліції України (у зв`язку із чим надати запитувану інформацію не є можливим (інформація з обмеженим доступом)).

У зв`язку із встановленням інформації, що потерпілий являється співробітником поліції та повинен декларувати свої активи, відправлені адвокатські запити та звернення до ГСУ НПУ, НПУ, ВБ НБУ, НАЗК, ДБР та НАБУ щодо проведення перевірки законності походження активів слідчого - ОСОБА_5 .

Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Прокурор в судове засіданні не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Дослідивши клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відтак, КПК України надає суду першої інстанції вичерпний перелік повноважень при розгляді питання про скасування арешту майна, в частині перевірки підстав щодо наявності чи відсутності потреби в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а також підстав щодо обґрунтованості вжиття такого заходу.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 24.11.2022 року по справі № 759/16956/22 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на викрадені грошові кошти, що є речовими доказами у кримінальному провадженні, які знаходяться на підконтрольному рахунку юридичної особи «Tether», НОМЕР_1), безпосередньо власника (фізичної особи яка отримала віртуальні активи, що належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.10.2023 року ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 24.11.2022 про накладення арешту на викрадені грошові кошти, що є речовими доказами, які знаходяться на підконтрольному рахунку юридичної особи «Tether», НОМЕР_1), безпосередньо власника (фізичної особи яка отримала віртуальні активи, що належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З урахуванням досліджених обставин, в цьому кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі наведеного, слідча суддя дійшла до переконання, що адвокатом не було доведено наявності правових підстав для скасування арешту майна, а саме, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки арештоване майно є речовим доказом в кримінальному провадженні, а тому в цілях подальшого безперешкодного та своєчасного проведення досудового розслідування, в задоволенні клопотання адвоката слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 174, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах власника майна - громадянина Федеративної Республіки Бразилії ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2022 за № 0002931, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1