Справа №333/696/24
Провадження №1-кс/333/436/24
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2024 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000234 від 22.01.2024 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, Ярмолинецького району, с. Глушківці, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, який проходить військову службу за мобілізацією на посаді гранатометникарозвідника 1 розвідувального відділення 3 розвідувального взводу 1 розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000234 від 22.01.2024 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №242 від 21.08.2023 старшого солдата ОСОБА_6 призначено на посаду гранатометникарозвідника 1 розвідувального відділення 3 розвідувального взводу 1 розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_8 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, старший солдат ОСОБА_6 згідно з вимогами ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В свою чергу, солдат ОСОБА_6 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремого розвідувального батальйону (командира військової частини НОМЕР_1 ) від 21.01.2024 №842/3/56дск/БР, старшого солдата ОСОБА_6 було залучено до виконання бойового завдання в районі н.п. Вербове Запорізької області.

22 січня 2024 року, приблизно о 13 год. 30 хв., заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення 1 розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_9 , знаходячись в місці несення служби, розташованому на території Новомиколаївської територіальної громади Запорізький району Запорізької області, під час шикування надав старшому солдату ОСОБА_6 бойовий наказ заступити на бойове чергування та посилити групу закріплення 2 розвідувальної роти військової частин НОМЕР_1 на визначеному рубежі в районі АДРЕСА_2 .

Після цього старший солдат ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом та з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених вище статутних вимог, відкрито відмовитися виконувати наказ начальника.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел старший солдат ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України ст.ст. 9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відкрито, у присутності заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення 1 розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_9 , який відповідно до вимог ст. ст. 29, 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України є для нього начальником за службовим становищем та військовим званням та інших військовослужбовців, відмовився виконувати бойовий наказ заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення 1 розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_9 заступити на бойове чергування та посилити групу закріплення 2 розвідувальної роти військової частин НОМЕР_1 на визначеному рубежі в районі АДРЕСА_2 , хоча об`єктивно міг та зобов`язаний був виконати цей наказ.

Таким чином, ОСОБА_6 за викладених вище обставин, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.

У сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; -вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_6 неможливо, оскільки, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 402 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того сторона обвинувачення просить не визначати розмір застави, оскільки вона не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав викладених в ньому, просив суд задовольнити його та обрати відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив про те, що не згоден із клопотанням, додатково зазначив, що вчинив так оскільки не був готовий ні морально, ні фізично до бойового завдання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив про те, що в матеріалах справи є документ долучений стороною обвинувачення - медична характеристика, яка підписана 21.01.2023 роком, яка не є чинною, оскільки в цей день ОСОБА_6 перебував на службі, його ніхто навіть не оглядав. Зазначає, що в документах які наявні у сторони захисту (з різних міст України де перебував ОСОБА_6 ) зазначено, що останній має дуже тяжкий стан, і після останнього поранення ВЛК ОСОБА_6 ніхто не проводив, що є грубим порушенням. На думку адвоката, ОСОБА_6 могли дати інше бойове завдання, проте в порушення ст.17 Конституції України, де держава забезпечує соціальний захист громадян, які перебувають на військовій службі, хоче навпаки ув`язнити його, за те, що він у цей період часу не може її захистити. ОСОБА_5 зазначає, що не має і об`єктивної сторони злочину, оскільки ОСОБА_6 не не хоче виконувати бойове завдання, а не може, за станом здоров`я. Якщо підозрюваний буде у СІЗО м.Запоріжжя ним не буде ким опікуватись, так як дружина та мати проживають у Хмельницькій області, а держава не може про нього піклуватись. Сторона захисту вказує на те, що в них є повна база документів, які підтверджують те, що ОСОБА_6 не те що сидіти у СІЗО не може, а тим паче виконувати бойове розпорядження. Його відправили на «0» після контузії у вересні, і командирами було проігноровано його фізичний та моральний стан, держава не захищає його соціальні інтереси. Сторона обвинувачення повинна довести те, що ОСОБА_6 буде переховуватись від органів слідства, може впливати на свідків. Жодні ризики не доведені.

Підозрюваний ОСОБА_6 додатково пояснив, що 21 січня не проходив жодних комісій. Він телефоном відмовився від виконання завдання, медична рота приїхала та забрала його

Слідчий ОСОБА_4 додатково пояснив, що згідно показів свідків, а також його особистих пояснень, ОСОБА_6 відмовився виконувати бойовий наказ через морально-психічний стан здоров`я. На стан здоров`я ОСОБА_6 не скаржився, скаржився лише на морально-психічний стан. Довідка після проходження ВЛК дійсна лише пів року, кожен місяць проходити військово-лікарські комісії не передбачено діючим законодавством. Згідно довідок ВЛК ОСОБА_6 визнаний придатним до військової служби.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, зазначив проте, що клопотання є обґрунтованим, просив суд обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові матеріали, приходжу до таких висновків.

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом встановлено, 22.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000234 за ч. 4 ст. 402 КК України

22.01.2024 слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, затримано ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України.

23.01.2024 ОСОБА_6 та його захиснику, вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, під підпис.

Обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зібрані слідством докази по кримінальному провадженню є достатніми вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, виїхати за межі території України, перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. ОСОБА_6 перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні або іншим чином вплинути на своїх знайомих по службі тощо. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження можна зробити висновок, що вказане кримінальне правопорушення має підвищений суспільно небезпечний характер, оскільки впливає бойову готовність підрозділу, в умовах воєнного стану та обороноздатності України, здійснюється підрив військової дисципліни та надання негативного прикладу протиправної поведінки військовому підрозділу.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Суд не приймає доводи захисника оскільки вони не підтвердженні жодними доказами. Згідно Довідки ВЛК наданої захисником у судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_6 придатний до військової служби, про розлади морально-психічного стану не зазначено.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою.

Зважаючи на дані про особистість підозрюваного, який його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, стійких соціальних зв`язків, суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину

Відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Отже, враховуючи доведеність на цій стадії провадження обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безальтернативним.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного та конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає можливим визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням вимог ст. 182 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік», складає 60560 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де несе службу підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання або служби;

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору

Керуючись 2, 176, 177, 183, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити в повному обсязі.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - арештному домі строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк дії ухвали рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_6 з 22.01.2024 року, з 17-20 години.

Ухвала діє до 21.03.2024 року включно.

Виконання ухвали доручити начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

ОСОБА_6 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_6 , покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де несе службу підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суд, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання або служби.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1