Справа №: 671/2318/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську Хмельницької області кримінальне провадження №0000079 від 04.05.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Волочиськ Хмельницької області, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, яка має на утриманні малолітню дитину 2021 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 321 КК України, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 201 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення ст. 68 Конституції України та постанови Кабінету Міністрів № 1287 «Про затвердження переліку особливо небезпечних хімічних речовин, виробництво яких підлягає ліцензуванню» (зі змінами), не маючи спеціального на те дозволу, у невстановлений день квітня 2023 року вирішила незаконно придбати, перевезти та зберігати отруйну речовину металічну ртуть, що не є наркотичною або психотропною чи їх аналогами, для подальшого її переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю для її збуту невстановленим особам на території м. Дубай, Об`єднані Арабські Емірати.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 , 19.04.2023, в денний час, перебуваючи на території АЗС «ОККО», розташованої у м. Волочиськ Хмельницької області по вул. Незалежності, 6А, достовірно знаючи, що громадянин України ОСОБА_6 є командиром військової частини НОМЕР_1 , звернулась до останнього з пропозицією щодо придбання у нього отруйної речовини - металічної ртуті за ціною 5000 доларів США за 2 кг.

Надалі, 29.06.2023, у період з 18 години 35 хвилин по 19 годину 00 хвилин,

ОСОБА_5 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_1 , узгодила із командиром цієї військової частини НОМЕР_2 придбання нею з метою переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та подальшого збуту отруйної речовини металічної ртуті в кількості 2 кг за ціною 5000 доларів США.

Продовжуючи реалізацію свого вищевказаного злочинного умислу, 18.07.2023, о 06 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_1 , не маючи спеціального на те дозволу, незаконно придбала в О. першу партію отруйної речовини - металічної ртуті, що міститься в скляній ємності, що містить позначення «Ртуть металлическ. марка Р2 Вес 300 гр. Расфасовано 15/ІІІ-74 Дата изгот. 1974 72 ГОСТ 4658-49», масою нетто 302,7 грама, за що передала останньому грошові кошти в сумі 100 доларів США в якості завдатку.

Цього ж дня, придбавши отруйну речовину - металічну ртуть, ОСОБА_5 помістила її до своїх особистих речей, які в свою чергу помістила до транспортного засобу «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_3 , належного на праві власності ОСОБА_7 , після чого, не маючи спеціального на те дозволу, маючи на меті подальше вчинення контрабанди отруйної речовини, зберігала її в своїх особистих речах до 23.07.2023, коли вказану речовину було виявлено і вилучено у неї співробітниками Служби безпеки України під час огляду місця події.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 321 КК України - незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту отруйних речовин, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, вчинені без спеціального на те дозволу.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення ст. 68 Конституції України та постанови Кабінету Міністрів № 1287 «Про затвердження переліку особливо небезпечних хімічних речовин, виробництво яких підлягає ліцензуванню» (зі змінами), не маючи спеціального на те дозволу, у невстановлений день квітня 2023 року вирішила перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю отруйну речовину металічну ртуть для її подальшого збуту невстановленим особам на території м. Дубай, Об`єднані Арабські Емірати.

Діючи із вказаною метою та готуючись до вчинення контрабанди отруйних речовин, ОСОБА_5 , 19.04.2023, в денний час, перебуваючи на території АЗС «ОККО», розташованої у м. Волочиськ Хмельницької області по вул. Незалежності, 6А, достовірно знаючи, що громадянин України ОСОБА_6 є командиром військової частини НОМЕР_1 , на якій можуть зберігатись отруйні речовини, звернулась до останнього з пропозицією щодо придбання у нього отруйної речовини - металічної ртуті за ціною 5000 доларів США за 2 кг.

Надалі, 29.06.2023, у період з 18 години 35 хвилин по 19 годину 00 хвилин,

ОСОБА_5 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_1 , узгодила із командиром цієї військової частини НОМЕР_2 придбання нею з метою переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та подальшого збуту отруйної речовини - металічної ртуті в кількості 2 кг за ціною 5000 доларів США.

Продовжуючи реалізацію свого вищевказаного злочинного умислу, 18.07.2023, о 06 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_1 , не маючи спеціального на те дозволу, незаконно придбала в О. першу партію отруйної речовини металічної ртуті, що міститься в скляній ємності, що містить позначення «Ртуть металлическ. марка Р2 Вес 300 гр. Расфасовано 15/ІІІ-74 Дата изгот. 1974 72 ГОСТ 4658-49», масою нетто 302,7 грама, за що передала останньому грошові кошти в розмірі 100 доларів США в якості завдатку.

Цього ж дня, придбавши отруйну речовину - металічну ртуть, ОСОБА_5 помістила її до своїх особистих речей, які в свою чергу помістила до транспортного засобу «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_3 , належного на праві власності ОСОБА_7 , після чого, не маючи спеціального на те дозволу, зберігала її в особистих речах, готуючись у подальшому здійснити перевезення вказаної отруйної речовини через територію Хмельницької та Чернівецької областей до одного з пунктів пропуску через державний кордон України, де ОСОБА_5 з метою виїзду із території України готувалась обрати режим спрощеного митного контролю «зелений коридор», тобто вказаною дією заявити про відсутність у неї предметів і речей, які підлягають обов`язковому митному декларуванню, а також таких, які заборонені до переміщення через митний кордон України, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення встановленого порядку переміщення отруйних речовин через митний кордон України, всупереч вимогам ст.ст. 257, 258, 366 Митного кодексу України, готувалась, не декларуючи і не пред`являючи до митного огляду переміщувану нею в автомобілі «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_3 , отруйну речовину - металічну ртуть, приховавши її таким чином від митного контролю, перемістити її через митний кордон України.

Своїми вищеописаними умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 14 і ч. 1 ст. 201 КК України - готування до контрабанди, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю отруйних речовин.

29 вересня 2023 року між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.

Сторонами угоди визнано, що істотне значення для укладення вказаної угоди мають наступні обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обвинувачена є особою молодого віку, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, не притягувалась до кримінальної або адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 321 та ч. 1 ст. 14,ч. 1 ст. 201 КК України, вчинених нею за викладених вище обставин у повному обсязі згідно з обвинувальним актом.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, є особою молодого віку, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується, притягується до кримінальної відповідальності вперше.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з урахуванням особи ОСОБА_5 , сторони узгодили, що при визначенні покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 і ч. 1 ст. 201 КК України, можливо застосувати положення ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 201 КК України.

Сторони узгодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 321 КК України у виді штрафу розміром 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та за ч. 1 ст. 14 і ч. 1 ст. 201 КК України із застосуванням положення ст. 69 КК України призначити їй покарання у виді штрафу розміром 1700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі

ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань при сукупності кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу розміром 4200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 472 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований внаслідок затвердження даної угоди про визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачена та захисник просили затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, відповідно до ст.. 12 КК України, є: за ч.1 ст. 321 КК України - нетяжким злочином; за ч. 1 ст. 201 КК України - тяжким злочином.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також суд відповідно до вимог ст. 474 ч. 7 КПК України перевірив вказану угоду на відповідність вимогам КПК України та закону та встановив, що угода відповідає вказаним вимогам, оскільки угода складена в порядку та на підставах ст.ст. 468-472 КПК України, містить передбачені вимогами вказаних статей КПК України відомості та дані.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі не допущена неправильна правова кваліфікація кримінальних правопорушень, які є більш тяжкими ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення угоди, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, немає обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 29 вересня 2023 року між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 472 - 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 вересня 2023 року між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № №0000079 від 04.05.2023.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 321 КК України, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 201 КК України, та призначити узгоджене в угоді покарання:

-за ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 201 КК України - із застосуванням ч.1 ст.69 КК України штраф у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-за ч. 1 ст. 321 КК України - штраф у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання - штраф у розмірі 4200 ( чотири тисячі двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 71400 грн. 00 коп.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 21353/23-34 від 20.09.2023 - 1911 грн. 84 коп.

Арешт, накладений на майно ухвалами слідчих суддів Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.07.2023 (справа №686/16398/23) - скасувати.

Речові докази:

-мобільний телефон «Apple iPhone 13» сірого кольору в чохлі чорного кольору; сім-картку оператора мобільного зв`язку Київстар із маркуваннями « НОМЕР_4 »; ноутбук марки MacBookAir моделі А1932, серійний номер FVFZP39BLYWG - повернути ОСОБА_5 ;

-речовину сріблясто-сірого кольору, яка міститься у скляній ємності з наклеєною на ній етикеткою із маркуваннями «Ртуть металлическ. марка Р2 Вес 300 гр. Расфасовано 15/ІІІ-74 Дата изгот. 1974 72 ГОСТ 4658-49» - вважати повернутою на належністю;

-грошову купюру номіналом 100 доларів США, серійний номер РІ36161891А - конфіскувати в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1