Провадження № 1-кс/466/2603/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв Львівської області, українця, гр.України, з середньою технічною освітою, військовослужбовця Збройних Сил України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001628 від 04 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,-

встановив:

06 жовтня 2023 року слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання зіслалася на те, що слідчим відділом відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001628 від 04 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів і чесно виконувати військовий обов`язок.

Однак, ОСОБА_5 діючи умисно, всупереч вказаним вимогам законодавства, 03.10.2023, у період часу з 12 год. 30 хв по 16 год. 30 хв., достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України, згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, введено воєнний стан дія якого продовжується по даний час, керуючись корисливим мотивом та з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом віджиму металопластикового вікна квартири АДРЕСА_2 незаконно проник у квартиру, яка належить ОСОБА_6 та яким на законних підставах користується ОСОБА_7 , де таємно, викрав робот пилосос марки «Roborock S6» у кількості 1 шт., вартістю 12 000, фотоапарат марки «OLYMPUS IMAGING CORP» номер «SP-800UZ IMAGE STABILIZATION 14 MEGAPIXEL», у кількості 1 шт., вартістю 3500 грн., колонка червоного кольору діаметром 4 см., у кількості 1 шт., вартістю 120 грн., смарт годинник «Smart baby watch» чорного кольору із жовтими вставками, з IMEI: 70346, вартістю 700 грн., ліхтарик марки «Haema Blutspendedienst», у кількості 1 шт., вартістю 300 грн., один набір столових приборів марки «Millerhaus» вартістю 1300 грн., один набір кухонних приборів без маркування вартістю 1000 грн., ланцюжок, металу золото вагою приблизно більше 10 гр., вартістю 20000 грн., ланцюжок з підвіскою букви «Ю», металу золотого, вагою приблизно 12гр. вартістю 25000 грн., віскі «Чівас» ємністю 4,5 л. вартістю 9900 грн., біжутерія на загальну суму 700 грн., куртка спортивна «Adidas» зеленого кольору із білими вставками, вартістю 200 грн., зарядний пристрій у кількості 1 шт., вартістю 900 грн., грошові кошти у сумі 1200 доларів США по 100 доларів купюра, та 12 000 тисяч гривень по 500 гривень, які належить ОСОБА_7 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 132 560 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжціа), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у житло та вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, 03.10.2023, у ОСОБА_5 , який незаконно перебував у квартирі АДРЕСА_2 з метою викрадення майна, виник умисел на викрадення пластикових банківських розрахункових карт банку «Приватбанк» № НОМЕР_2 та «Укрсбанк» № НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_8 . Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , викрав дві банківські карти банку «Приватбанк» № НОМЕР_2 та «Укрсбанк» № НОМЕР_3 , які належить ОСОБА_8 та які згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4,1.14, 1.31, ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закон України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банків, рахунку, та таким чином викрав їх з корисливих мотивів. Після чого, утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у привласненні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

06.10.2023 старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України солдату ОСОБА_5 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінальних правопорушень доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого; постановою про визнання речових доказів, DVD-R диск із записами з камер відеоспостереження, постановою про визнання речових доказів, речей які, заявою добровільно видав ОСОБА_5 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Як зазначено у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, п.32 рішення у справі «Фокс, Кампбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» слідчий суддя (суд) повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, зібрані в ході досудового розслідування докази у їх сукупності дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 обґрунтованою.

Як зазначає слідчий, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід врахувати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 будучи особою, який обізнаний із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, на даний час кримінальне правопорушення знаходиться на початковій стадії, і у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у ОСОБА_5 буде реальна можливість впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також підозрюваний ОСОБА_5 є особою, раніше судимою за злочини проти власності, а саме: 09.01.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, на початку вересня 2023 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 . Крім того, у ОСОБА_5 не встановлено тяжких хворіб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню його під вартою.

Відповідно до п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі Лист ВСУ), виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, із п.10 Листа ВСУ вбачається, що у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

Відповідно до п. «С» ч.І ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність достатніх підстав вважати, що дана особа яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину буде намагатися ухилятися від слідства і суду та від виконання процесуальних рішень, або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність.

Крім того, як вбачається із п.48 рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007, «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як зазначає слідчий, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, з метою забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_5 у досудовому розслідуванні та судовому розгляді, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, знищення речових доказів та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, вважає, слід застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснила, що необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0001628 від 04 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

Так, ОСОБА_5 . підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжціа), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у житло та вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та у привласненні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

06.10.2023 старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України солдату ОСОБА_5 .

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як вбачається, однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

Відповідно до п. «С» ч.1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність достатніх підстав вважати, що дана особа яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину буде намагатися ухилятися від слідства і суду та від виконання процесуальних рішень, або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність.

Крім того, як вбачається із п.48 рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007, «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному ОСОБА_5 . Така стверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого; постановою про визнання речових доказів, DVD-R диск із записами з камер відеоспостереження, постановою про визнання речових доказів, речей які, заявою добровільно видав ОСОБА_5 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Тому слідчий суддя вважає, що є достатньо доказів, які доводять обґрунтованість підозри, яка висунута ОСОБА_5 . Доведеність його вини у скоєнні інкримінованих злочинів на цій стадії не перевіряється.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтованими є доводи слідчого та прокурора про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, будучи особою, який обізнаний із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, на даний час кримінальне правопорушення знаходиться на початковій стадії, і у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у ОСОБА_5 буде реальна можливість впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, є особою, раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, раніше судимий, а саме 09.01.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, на початку вересня 2023 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 . Крім того, у ОСОБА_5 не встановлено тяжких хворіб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню його під вартою., що свідчить про обізнаність мірі покарання, а також систематичності вчинення кримінальних правопорушень. Інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Окрім того, на даний час кримінальне правопорушення знаходиться на початковій стадії, і у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у ОСОБА_5 буде реальна можливість впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Тому, з метою виконання підозрюваним процесуальних обов"язків, визначених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити речі і документи, які у подальшому можуть бути визнані речовими доказами, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, слід обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчим суддею оцінено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність достатності доказів, що свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 і за наслідками розгляду клопотання про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено, що інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним обов"язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

При цьому, судом досліджено можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, та дійшов висновку щодо відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно положень ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов"язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 п. 2 ст.183 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного,обвинуваченого інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчим суддею, при цьому також враховуються документи, що характеризують підозрюваного, відомості про стан здоров`я та майнове становище підозрюваного.

Відтак, з врахуванням положень ст. ст. 182, 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн.

Керуючись ст.ст.131,132,176,177,178,182,183,193,194,197,376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарання (№19)».

У відповідності до положень ст.ст. 182, 183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області та Шевченківського районного суду м. Львова на першу вимогу;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця реєстрації, проживання;

- утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до уповноваженого органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право виїзду із України;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у випадку невиконання вищевказаних обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на підставі п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Строк дії даної ухвали становить шістдесят днів з моменту винесення ухвали, тобто з 06 жовтня 2023 до 04 грудня 2023 року включно.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 09 жовтня 2023 року o 12 год. 00 хв. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова (м. Львів, вул. Січових Стрільців, 12).

Слідчий суддя ОСОБА_1