№ провадження 1-кс/495/2358/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання начальника СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 30.10.2022 року надійшло клопотання начальника СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 15.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356 та ч.4 ст.358 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

14.07.2023 року до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали з перевірки Білгород-Дністровської окружної прокуратури за заявою заступника голови ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення самоправних дій невстановленими особами Саратської РДА, які не внесли відомості щодо обліку майна, а саме: самовільні дії всупереч установленому законом порядку з майновими комплексами, спорудами, що розташовані на території смт Сарата, Білгород-Дністровського району, Одеської області. Вказане повідомлення зареєстровано в журналі єдиного обліку Білгород-Дністровського районного ВП ГУНП в Одеській області за №8811 від 14.07.2023.

Відомості за вказаним фактом старшим дізнавачем сектору дізнання Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, капітаном поліції ОСОБА_4 було внесені відомості до ЄРДР за № 0000266 від 15.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.

30.08.2023 року до чергової частини відділення поліції №1 Білгород -Дністровського РВП ГУНП в Одеській області з Білгород -Дністровської окружної прокуратури надійшли матеріали Білгород-Дністровської районної державної адміністрації щодо можливого використання підроблених документів, які стали підставою для відчуження майнового комплексу № 8 в смт Сарата

30.08.2023 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000067 від 30.08.2023 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України.

12.09.2023 року до чергової частини відділення поліції №1 Білгород -Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло звернення заступника голови Білгород Дністровської районної військової адміністрації ОСОБА_5 щодо самоправних дій службових осіб Саратської районної державної адміністрації та службових осіб Саратської селищної ради за фактом передачі майна військового містечка №1 та частини майна містечка №4 у комунальну власність Саратської селищної ради.

12.09.20223 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000072 від 12.09.2023 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до актів приймання-передачі військового майна в жовтні 2003 року до Саратської районної державної адміністрації було передано: хлібопекарню, інв. №81; казарму під службове приміщення, інв. № 82; склад, інв. №83; сховище для техніки, інв.№84; ТП № 32, інв.№32; житлові будинки, інв. № 85, 87, 2; котельню, інв. № 86, кабельні мережі та огородження.

Розпорядженням Саратської райдержадміністрації від 12.03.2004 р. №195/А-04 передано до комунальної власності Саратської селищної ради житловий фонд, котельню, кабельні мережі містечка.

Розпорядженням Саратської райдержадміністрації від 23.06.2004р. № 351/А-04 передано у комунальну власність Саратської селищної ради майно військових містечок № 1, а саме: хлібопекарня, інв. №81; казарма під службове приміщення, інв. № 82; склад, інв. №83; сховище для техніки, інв.№84; ТП № 32, інв.№32.

Рішенням виконавчого комітету Саратської селищної ради від 30.04.2004 року №244 майно прийнято у комунальну власність та оформлено право власності на селищну раду.

Рішенням сесії Саратської селищної ради від 22.06.2004 року №221 на підставі рішення виконавчого комітету від 22.05.2004 року №245 майно військового містечка № 1, а саме: хлібопекарня, інв. №81; казарма під службове приміщення, інв. № 82; склад, інв. №83; сховище для техніки, інв.№84; ТП № 32, інв.№32 продано ППКФ «Багіра і Ко» та в подальшому зареєстровано у реєстрі речових прав.

Відповідно до актів приймання-передачі військового майна в жовтні 2003 року до Саратської районної державної адміністрації було передано: складські приміщення, інв. № 1, 53, 62, 54, 55, 56, 58, 61; класи, інв. № 39; сховище техніки, інв. № 52, 64; КТП, інв. № 11; заправка ПММ, інв. № 59; мийка, інв. № 60; огородження та інженерні мережі.

Розпорядженням від 23.06.2004р. № 351/А-04 передано у комунальну власність Саратської селищної ради 7 об`єктів майнового комплексу військового містечка № 4, а саме: класи, інв. № 39; сховище техніки, інв. № 52; склад, інв. № 1; КТП, інв. № 11, заправка ПММ, інв. № 59; мийка, інв. № 60; огородження та інженерні мережі. Розпорядження приймалося в супереч нормам Закону України. Це майно підлягає арешту.

Рішенням виконавчого комітету від 30.06.2004 року № 244 оформлено право власності на вищезазначене майно.

Частина об`єктів військового містечка № 4, а саме: складські приміщення, інв. №56, 55, 61, 58, 54, 53, 62 в 2000 році передано Білгород-Дністровською КЕЧ в оренду ГО «Саратський козацькій полк» з пролонгацією договору в 2003 році. Інше майно військового містечка, а саме: сховище техніки, інв. №64; не передавалося.

Відповідно до актів приймання-передачі військового майна в жовтні 2003 року до Саратської районної державної адміністрації було передано:

- трансформаторну підстанцію з обладнанням, інв. № 12; водонапірні станції, інв. №16, 4; дизельна, інв. № 11; караульне приміщення, інв. №10; котельня, інв. №15; КПП, інв. № 9; КТП, інв. № 1; пожежно - інвентарний пункт, інв. № 29, 30, 31; пункт заправки, інв. № 2; сховище «граніт» , інв. № 33, 36; сховище техніки, івн. № 14, 20, 21, 32, 34, 35, 37, 38; сховище, інв. № 39, 40, 41; вбиральня, інв. № 13, 28; повітряні та підземні кабельні мережі 5,2 км, 4,5 км відповідно. Споруда 605 без інв. номера; інженерні огородження та опори зовнішнього освітлення (89 шт.).

При перевірці архівних документів та зі слів користувачів майна, було встановлено продаж у 2003 році Одеським регіональним відділенням фонду державного майна громадянці України ОСОБА_6 , 4 споруд (договір № 3/868 від 24.04.2003 р.), які ввійшли до майнового комплексу при передачі до Саратської РДА, а саме: споруда 605 без інв. номера; сховище «Граніт», інв. № 33, 36; сховище, інв. № 41.

Рішенням Саратської селищної ради від 26.06.2003 року № 288 на підставі оформлення права власності на вищезазначене майно було надано в приватну власність земельну ділянку 29,04 га для ведення СФГ та видано державний акт на землю ІІІ-ОД № 038916 на ім`я ОСОБА_7 .

На даний час при огляді військового містечка № 8 встановлено демонтаж або руйнацію всіх споруд, майданчиків та огорож, окрім проданого майна громадянці України ОСОБА_6 , а саме: сховища «Граніт», інв. № 33, 36; сховища, інв. № 41. Та КПП, інв. №9; КТП, інв. № 1, споруди 605 без інв. номера.

Також, відповідно до листа Регіонального Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській області від 11.07.2023 року №04-08-02723 з`явилися підстави перевірки обставин продажу майна військового містечка №8 громадянці ОСОБА_8 та подальшого оформлення права власності (відсутність договору купівлі-продажу та підробка свідоцтва на право власності).

В ході проведення досудового розслідування 06.09.2023 начальником сектору дізнання відділення поліції №1 Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, капітаном поліції ОСОБА_9 в порядку ст. 93 КПК України направлено запит голові Саратської об`єднаної територіальної громади Білгород Дністровського району на отримання копій рішення виконавчого комітету Саратської селищної ради від 26.06.2003 №288 «Про оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку», виданого на ім`я ОСОБА_10 .

Згідно відповіді Саратської об`єднаної територіальної громади Білгород Дністровського району від 11.09.2023 рішення №288 від 26.06.2003 року «Про оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку» виданого на ім`я ОСОБА_10 не приймалося.

Крім того, 06.09.2023 начальником сектору дізнання відділення поліції №1 Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, капітаном поліції ОСОБА_9 в порядку ст. 93 КПК України направлено запит до Регіонального відділення фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях щодо отримання копій договору №3/868 купівлі -продажу нерухомого майна від 24 квітня 2003 року виданого на ім`я ОСОБА_10 .

19.09.2023 до сектору дізнання відділення поліції №1 Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшов лист з Регіонального відділення фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, згідно якої ОСОБА_10 не виступала стороною по договорах купівлі - продажу об`єктів приватизації державної форми власності, які укладались із Регіональним відділенням, у зв`язку із чим копія договору №3/868 купівлі - продажу нерухомого майна від 24 квітня 2003 року виданого на ім`я ОСОБА_10 відсутня.

Постановою начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_9 від 03.10.2023 року частини майна військового містечка № НОМЕР_1 , майна військового містечка № НОМЕР_2 та частини майна військового містечка № НОМЕР_3 , що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене в ході здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень № 0000266, № 0000067 та № 0000072 обставин, виникли достатні підстави які свідчать про те, що вказані правопорушення були вчиненні однією особою. На підставі зазначеного прокурором Білгород Дністровської окружної прокуратури Одеської області було прийнято рішення про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень № 0000266, № 0000067, № 0000072 в одне провадження за № 0000266, про що було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час розслідування зазначеного кримінального правопорушення встановлено достатньо доказів вважати, що договір купівлі - продажу нерухомого майна №3/868 від 24 квітня 2003 року виданий на ім`я ОСОБА_10 був підроблений. На підставі зазначеного договору в подальшому за ОСОБА_10 зареєструвано право на майнові комплекси, у зв`язку із чим виникла необхідність у накладенні арешту на частину майна військового містечка № НОМЕР_1 , майна військового містечка № НОМЕР_2 та частину майна військового містечка № НОМЕР_3 , що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1

Позиції сторін та явка учасників.

В судове засідання начальник СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 не з`явилась, надала заяву у якій просила клопотання розглядати за її відсутності.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотивація суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000266 від 15.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356 та ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.123 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Частиною другою ст.167 КПК України встановлюється, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за фактом самоправства, тобто самовільного, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, та за фактом використання завідомо підробленого документа.

Згідно наданого до матеріалів клопотання листа керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 11.05.2023 №5-4-581ВИХ-23 згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №9426-р від 17.07.2003 земельні ділянки, будівлі та споруди військового містечка № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка, будівлі та споруди військового містечка № НОМЕР_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 передано до сфери управління місцевих органів виконавчої влади, а саме до сфери управління Саратської районної держадміністрації. Даний факт також підтверджується копією відповіді Білгород-Дністровської КЕЧ району, згідно якої дані манові комплекси передані на баланс Саратської районної держадміністрації ще у 2003 році.

Однак, згідно листа заступника керівника Білгород-Дністровської районної військової адміністрації від 01.05.2023 №01-33/3905 Білгород-Дністровській районній державній (військовій) адміністрації стало відомо, по відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів Україня від 17 липня 2003 року № 426-р «Про передачу майнових комплексів військових містечок до сфери управління місцевих органів виконавчої влади» військові містечка № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) передані до сфери управління Саратської районної державної адміністрації. Однак, при підготовці передавального акту комісією з реорганізації Саратської райдержадміністрації встановлено, що майно військових містечок на балансовому та позабалансовому обліку Саранської райдержадміністрації не перебуває та не відображене в автоматизованій системі «Юридичні особи».

Для з`ясування, всіх обставин, щодо передачі майна військових містечок № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 8 до Саратської райдержадміністрації, Білгород-Дністровської районною військовою адміністрацією були направлені листи до Фону державного майна України та згідно наданої інформації вказані об`єкти нерухомості передані до Білгород-Дністровської КЕЧ.

Як зазначено органом досудового розслідування при перевірці архівних документів та зі слів користувачів майна, було встановлено продаж у 2003 році Одеським регіональним відділенням фонду державного майна громадянці України ОСОБА_6 , 4 споруд (договір № 3/868 від 24.04.2003 р.), які ввійшли до майнового комплексу при передачі до Саратської РДА, а саме: споруда 605 без інв. номера; сховище «Граніт», інв. № 33, 36; сховище, інв. № 41.

В ході дослідження зазначених вище документів слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем у клопотання доведено, що існують підстави вважати, що договір купівлі - продажу нерухомого майна №3/868 від 24 квітня 2003 року виданий на ім`я ОСОБА_10 був підроблений з урахуванням чого в подальшому за ОСОБА_10 зареєстрували право на майнові комплекси, у зв`язку із чим існує потреба у накладені арешту на частину майна військового містечка № НОМЕР_1 , майна військового містечка № НОМЕР_2 та частину майна військового містечка № НОМЕР_3 , що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчим суддею, виходячи з наданих до клопотання документів, встановлено, що розпорядженням Саратської державної адміністрації Одеської області земельну ділянку, будівлі та споруди військового містечка № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянку, будівлі та споруди військового містечка № НОМЕР_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 передано у комунальну власність Саратської селищної ради.

Однак, відповідно до договору купівлі-продажу цілісного (єдиного) майнового комплексу №1 від 24.04.2003 зазначені об`єкти нерухомості передані у власність ОСОБА_10 .

Для виконання завдань кримінального провадження під час розгляду клопотання про накладення арешту, слідчим суддею були враховані потреби досудового розслідування, а саме необхідність ґрунтовного аналізу набуття права власності на земельні ділянки у сукупності з іншими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, що потребує додаткового часу, а також вжиття заходів, зокрема, призначення експертного дослідження.

Частиною 2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 11 ст.170 КПК України зазначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 слідчий суддя зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Слідчий суддя в ході розгляду питання про накладення арешту на зазначене вище майно дійшов висновку про необхідність накладення арешту на об`єкти нерухомості шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя зазначає, що обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні є, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та доказування вищевказаних обставин полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. З урахуванням вказаного накладення арешту у вигляді заборони відчуження та розпорядження, виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи володільця майна потребам досудового розслідування. З урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту у вигляді заборони відчуження і розпорядження, на підставі чого клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 15.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356 та ч.4 ст.358 КК України їни задовольнити.

Заборонити відчуження та розпорядження:

- земельної ділянки, будівлі та споруди військового містечка № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- земельної ділянки, будівлі та споруди військового містечка № НОМЕР_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 з метою збереження речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1