Провадження № 1-кп/686/1085/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене 13 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001261 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 06 квітня 2023 року близько 16 год. 30 хв., перебуваючи неподалік кав`ярні «Veranda» що по пр. Миру, 43, в м. Хмельницькому помітив на землі банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та в цей час у нього виник умисел на привласнення вказаної банківської картки з метою подальшого викрадення наявних на ній грошових коштів.

Тоді ж, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на привласнення офіційного документу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись відсутністю власника банківської картки, перебуваючи неподалік кав`ярні «Veranda», що по вул. Проспект Миру, 43 в м. Хмельницькому, шляхом вільного доступу, умисно підняв та помістивши до власної кишені привласнив банківську картку для обслуговування банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 видану на ім`я потерпілого ОСОБА_4 , яка є різновидом офіційного документу, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу для подальшого таємного викрадення за допомогою вказаної картки грошових коштів потерпілого, що зберігались на його банківському рахунку.

Окрім цього 06 квітня 2023 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік кав`ярні «Veranda» що по вул. Проспект Миру, 43 в м. Хмельницькому помітив на землі банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну потерпілому ОСОБА_4 та достовірно знаючи, що з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України введено воєнний стан, який продовжено Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, 259/2022 від 18.04.2022, 341/2022 від 17.05.2022, № 573/202 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023 строком на 90 діб, привласнив банківську картку як знайдене, після чого прийняв рішення про крадіжку грошових коштів з вказаної банківської картки з метою власного збагачення.

Тоді ж, реалізовуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, ОСОБА_5 в період часу з 17 год. 35 хв. по 17 год. 57 хв. 06.04.2023, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, маючи при собі належну потерпілому ОСОБА_4 банківську картку, заздалегідь знаючи, що дана банківська картка підтримує функцію безконтактної оплати, яка не потребує введення пін-коду, вчинив ряд тотожних дій, спрямованих на вчинення крадіжки грошових коштів із вказаної банківської картки.

Так, 06 квітня 2023 року, ОСОБА_5 перебуваючи на АЗК «WOG», розташованому по вул. Західна Окружна, 1А, у м. Хмельницькому, використовуючи знайдену належну ОСОБА_4 банківську платіжну картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , шляхом проведення неодноразової транзакції оплати за товари через банківський термінал, без згоди та відома власника картки здійснив покупки о 17:35 год. на суму 410 грн. 28 коп., о 17:44 год. на суму 565 грн. 00 коп., о 17:50 год. на суму 853 грн. 50 коп. та о 17:57 год. на суму 799 грн. 00 коп., чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 2627 грн. 78 коп., які належать потерпілому ОСОБА_4 спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, та ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно у вищевказаний час він, перебуваючи неподалік кав`ярні «Veranda» що по пр. Миру, 43 в м. Хмельницькому, помітив на землі банківську картку АТ КБ «Приватбанк», знаючи, що дана банківська картка підтримує функцію безконтактної оплати, вирішив скористатись нею, вчинивши ряд тотожних дій, спрямованих на вчинення крадіжки грошових коштів із вказаної банківської картки. Внаслідок вказаних дій за ці кошти він придбав на АЗК «WOG», розташованому по вул. Західна Окружна, 1А пластикову каністру та очисник. Після цього карту було заблоковано, тож він її викинув. Завдану потерпілому майнову шкоду відшкодував в повному обсязі. Цивільний позов визнав частково, а саме в розмірі 1000 грн. як відшкодування завданої моральної шкоди.

Окрім визнання вини обвинуваченого, його винність в інкримінованих кримінальних правопорушеннях ґрунтується на сукупності наведених нижче доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини, викладенні в обвинувальному акті, та зазначив, що дійсно 06 квітня 2023 року близько 16 год. він, перебуваючи неподалік кав`ярні «Veranda», що по вул. Проспект Миру, 43 в м. Хмельницькому, загубив свою банківську карту, через деякий час почали на його телефон приходити СМС- повідомлення про списання коштів з його картки, у зв`язку з чим він її заблокував. Потім дізнавшись де було проведено розрахунок з його картки, звернувся до поліції з приводу крадіжки коштів з його картки. Через декілька днів його запросили до поліції, де він зустрівся із ОСОБА_5 , який запропонував йому відшкодувати завдані його діями збитки. Проте він відмовився, оскільки вважав, що коштів, що пропонував йому ОСОБА_5 , недостатньо для відшкодування усіх його витрат, тож вказав суму 500 доларів США. Проте вказані кошти йому сплачені ОСОБА_5 не були. Цивільний позов в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди просив залишити без розгляду, оскільки вказані кошти йому повністю відшкодовані ОСОБА_5 , а в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 грн. підтримав та просив задовольнити.

Крім того провина ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доводиться дослідженими в судовому засідання письмовими доказами, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001261 від 13.04.2023 року згідно якого до вказаного реєстру внесені відомості за ч. 4 ст.185 КК України;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.04.2023 року, за яким ОСОБА_4 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення крадіжки;

-заявою менеджера АЗК 24-09 «Грузевиця» ОСОБА_6 про надання дозволу працівникам поліції провести слідчі дії на території АЗК «WOG», що розташоване за адресою: Західно Окружна, 1а;

-протоколом огляду від 25.04.2023 року з ілюстративними таблицями, за яким в присутності понятих було проведено огляд приміщення АЗК «WOG», що за адресою: вул. Західна Окружна, 1А, у м. Хмельницькому;

-роздруківками з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , з якої вбачається розрахунок даною карткою на АЗК «WOG» на загальну суму 2627 грн. 78 коп.4;

-фіксальними чеками про оплату товарів на послуг на АЗК «WOG», що за адресою: вул. Західна Окружна, 1А, у м. Хмельницькому, 06.04.2023 року;

-протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 25.04.2023 року, згідно якого ОСОБА_6 на виконання постанови слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 25.04. 2023 року надав компакт диск формату DVD-R із наявними на ньому відеозаписами з камер спостереження, що розміщенні у приміщенні АЗК «WOG», що за адресою: вул. Західна Окружна, 1А, у період з 17 год. 26 хв. До 18 год. 02 хв, 06.04.2023 року із додатком;

-протоколом огляду предметів (документів) від 25.04.2023 року з фотозображеннями та диском до нього;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 18.05.2023 року з додатком та диском;

-протоколом огляду предметів від 19.05.2023 року з додатками, згідно якого переглянутий CD-R диск, на якому міститься інформація з АТ КБ «Приватбанк», вилучена на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду в межах кримінального провадження із додатком;

-заявою ОСОБА_5 про надання дозволу працівникам поліції провести огляд його автомобіля «Renault Coleos», д.н.з НОМЕР_2 ;

-протоколом огляду від 13.04.2023 року з ілюстративними таблицями, за яким в присутності понятих проведено огляд ділянки місцевості, а саме парковки за адресою м. Хмельницький, вул. Скоблі 15, в ході якого виявлено автомобіль марки «Renault Coleos» білого кольору, д.н.з НОМЕР_2 ;

-заявою ОСОБА_5 від 13.04.2023 року про добровільну видачу речей;

-протоколом огляду речей від 13.04.2023 року з ілюстрованими таблицями, фотозображеннями, згідно якого було оглянуто прямокутної форми каністру червоного кольору, металеву банку циліндричної форми із написом «Очисник поліроль шин», пластикову банку циліндричної форми із написом «ANTICONDENS», в ході якого виявлено, що каністру червоного кольору та металеву банка циліндричної форми із написом «Очисник поліроль шин» зі слів ОСОБА_5 , останній придбав в м. Хмельницькому при цьому розрахувався знайденою банківською карткою;

-постановою про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 13 квітня 2023 року, згідно якої пластикову каністру червоного кольору об`ємом 20 л., банку із очисником-поліроллю марки «Runway», чорного кольору масою 480 г., та банку білого кольору із анти конденсатом марки «Black Line Motip», об`ємом 500 мл., визнано речовим доказом та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів ХРУП ГУНП в Хмельницькій області;

-заявою ОСОБА_5 від 20.04.2023 року про добровільну видачу особистих речей;

-протоколом огляду речей від 20.04.2023 року з ілюстрованою таблицею та фотозображеннями, згідно якого був оглянутий одяг, виданий ОСОБА_5 , а саме чоловічу спортивну кофту із логотипом бренду, з лівої сторони на грудях, чоловічі трикотажні штани темно-синього кольору;

-постановою про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 20 квітня 2023 року, згідно якої спортивну кофту зеленого кольору із логотипом «Nike» та чоловічі спортивні трикотажні штани темно-синього кольору із логотипом «Adidas» визнано речовим доказом та передано на зберігання власнику ОСОБА_5 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 03 травня 2023 року з диском до нього, відповідно до якого ОСОБА_5 розповів та показав обставини вчинення ним кримінальних правопорушень;

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001757 від 22.052023 року згідно якого до вказаного реєстру внесені відомості за ч. 1 ст. 357 КК України та постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 22.05.2023 року, згідно якої матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за № 0001261 від 13.04.2023 за ч.4 ст.185 КК України та №0001757 від 22.05.2023 за ч.1 ст.357 КК України об`єднано в одне провадження під №0001261.

Вказані доказі отримані відповідно до вимог законодавства України та їх допустимість сторонами не оспорюється.

Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності,суд дійшов висновку,що вина обвинуваченого доведена, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, які виразились у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів та ч.4 ст.185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує сукупність обставин, при яких скоєні кримінальні правопорушення, а саме ч. 1 ст. 357 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком та ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає визнання ним вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Стосовно особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, не перебуває.

Загальні засади призначення покарання в нормовані статтею 65 КК України, у відповідності до якої при призначенні покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За змістом частини 2 наведеної статті 65 КК України більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

В роз`ясненніп.1 П Верховного СудуУкраїни № 7від 24.10.2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень Закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання. Визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого.

З врахуванням обставин справи, характеру вчиненого діяння, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі та в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі ближче до нижньої межі, визначивши остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі із звільненням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладанням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, забезпечує співмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загально людських вимірів права. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди на підставі заяви останнього слід залишити без розгляду, в частині моральної шкоди слід задовольнити частково, визначивши відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до роз`яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди N 4 від 31.03.95 з наступними змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, частина перша ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа Науменко проти України).

Тож з врахуванням характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_4 , внаслідок вчинення щодо нього кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, слід враховувати характер кримінальних правопорушень, які вчинено без застосування щодо потерпілого фізичного насильства, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому на суму 3000 грн., оскільки визначення потерпілим розміру відшкодування моральної шкоди на суму 15000 грн. є не співрозмірним з понесеними моральними стражданнями останнього.

Процесуальних витрат немає.

Арешт слід скасувати відповідно до ст. 174 КПК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді 1 (один) рік обмеження волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_4 в частині матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 3000 (три тисячі) грн. на відшкодування завданої унаслідок кримінального правопорушення моральної шкоди.

Арешт, накладений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2023 року скасувати.

Речові докази: пластикову каністру червоного кольору об`ємом 20 л., банку із очисником-поліроллю марки «Runway», чорного кольору масою 480 г., банку білого кольору із анти конденсатом марки «Black Line Motip», об`ємом 500 мл., спортивну кофту зеленого кольору із логотипом «Nike» та чоловічі спортивні трикотажні штани темно-синього кольору із логотипом «Adidas», передати ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1