Справа № 750/740/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/713/23
Категорія - ч. 5 ст. 361 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006069 та № 0000038, за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 липня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічної освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 5 ст. 361 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 липня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 5 ст. 361 КК України та призначено йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років;

за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років;

за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 роки;

за ч. 5 ст. 361 КК України, із застосуванням ч. 1, 2 ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання - у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки з покладенням відповідних обов`язків передбачених ст.. 76 КК України.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1132 грн 62 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Чернігвської окружної прокуратури ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним щодо особи обвинуваченого внаслідок м`якості і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання за ч. 5 ст. 361 та ч. 4 ст. 186 КК України не конкретизовано підстави застосування ст.. 69 КК України окремо для кожного кримінального правопорушення, а лише перерахував обставини загалом. При цьому прокурор вважає, що відсутні підстави для застосування ст.. 69 КК України при призначенні покарання за ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки обставинами, що пом`якшують покарання можна визнати лише щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а відшкодування завданого збитку не є обставиною, що пом`якшує покарання, оскільки майно повернуто власнику у ході досудового розслідування завдяки правоохоронним органам. Крім того, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, необхідність виконання превентивної функції покарання призначене покарання за вказаною нормою із застосуванням ст.. 69 КК України прокурор вважає таким, що не відповідає вимогам ст..ст. 50, 65 КК України внаслідок м`якості покарання.

Прокурор також зазначає, що застосовуючи відносно ОСОБА_8 75 КК України у мотивувальній частині вироку судом про підстави застосування вказаної норми не зазначено взагалі.

Крім того, на переконання апелянта, суд першої інстанції неправильно призначив покарання на підставі ст.. 70 КК України, оскільки однакові за суворістю покарання не поглинаються - лише менш суворе покарання більш суворим, а тому місцевим судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Також, як на підставу для скасування оскаржуваного вироку прокурор зазначає, що суд виклав обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом від 27 грудня 2022 року), яке встановлене та сформульоване органами досудового розслідування, тим самим визнано ОСОБА_8 винуватим, у тому числі за цим епізодом, призначено покарання, однак у вироку не зазначено обвинувачення, встановлене судом, за яке його визнано винуватим.

Як встановлено судом першої інстанції, 05.12.2022, у період часу з 13 год. 44 хв. по 16 год. 20 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в буд. 27-Б по вул. Привітній в м. Чернігові, шляхом вільного доступу, переслідуючи умисел на викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів, з поверхні крісла, таємно викрав кредитну банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_10 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» є офіційним документом, тобто електронним платіжним засобом доступу до кредитного банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_10 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10.12.2022, о 17 год. 47 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи поряд з буд. 32 по пр. Миру в м. Чернігові, переслідуючи прямий умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи з дистанційного керування банківськими рахунками АТ КБ «Приватбанк», спрямоване на витік та блокування інформації, діючи з корисливих мотивів, будучи достеменно обізнаним, про те що починаючи з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2002-ІХ, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, на території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.203 № 2915-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, тобто до 20 травня 2023 року, без дозволу та відома ОСОБА_10 , використовуючи раніше викрадену банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_10 та пін-код від неї, через термінал самообслуговування TS800232, який належить АТ КБ «ПриватБанк», шляхом вставляння вказаної банківської картки та введення пін-коду, авторизувався від імені ОСОБА_10 в системі дистанційного керування банківськими рахунками АТ КБ «Приватбанк», після чого зайшов до меню «Мої налаштування», перейшов до розділу «Вказати основний фінансовий номер» та для підтвердження дій вставив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк»№ НОМЕР_1 до терміналу і увів ПІН-код даної карти, в подальшому у відкритому вікні ввів номер своєї сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , встановленої у мобільний телефон марки «NOMI» моделі «i144M», ІМЕІ: НОМЕР_4 та підтвердив зміну, шляхом введення останніх трьох цифр сервісного номеру АТ КБ «ПриватБанк» з якого було здійснено дзвінок на його номер в автоматичному режимі, таким чином ОСОБА_8 здійснив несанкціоноване блокування інформації, оскільки тим самим унеможливив вхід ОСОБА_10 до власного особистого кабінету в системі «Приват24» та отримання інформації про фінансові операції здійснені по її банківським рахункам, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, та в подальшому реалізовуючи єдиний умисел отримав повний доступ (у т.ч. віддалений доступ) до банківських рахунків ОСОБА_10 , що призвело до несанкціонованого витоку інформації, зокрема про стан рахунків останньої, яка відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею. В подальшому, в цей же день, о 19 год. 00 хв., ОСОБА_8 маючи єдиний умисел направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної(автоматизованої) системи з дистанційного керування банківськими рахунками АТ КБ «Приватбанк», спрямоване на витік та блокування інформації, використовуючи мобільний додаток «Приват24» АТ КБ «Приватбанк»,який діє на підставі банківської ліцензії №22 від 05.10.2011, авторські права на який належать АТ КБ «ПриватБанк», завантажений та встановлений на мобільний телефон марки «Motorolla» моделі «G10», ІМЕІ: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , з корисливих мотивів, без дозволу та відома ОСОБА_10 , від її імені здійснив зміну паролю доступу до особистого кабінету в системі «Приват24», шляхом введення в якості логіну свого номеру сім-карти НОМЕР_3 , який був попередньо незаконно вказаний ним як фінансовий номер клієнта АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_10 та натиснення кнопки «Забули пароль?», після чого на вказаний номер сім-карти з сервісного номеру АТ КБ «ПриватБанк» в автоматичному режимі надійшов дзвінок, під час якого слідуючи підказкам голосового меню підтвердив зміну паролю доступу до особистого кабінету в системі «Приват24» ОСОБА_10 та у вікні що відкрилося з переліку банківських карток останньої, вибрав банківську картку № НОМЕР_1 та ввів її ПІН-код, в результаті чого автоматично було здійснено вхід до особистого кабінету ОСОБА_10 в системі «Приват24», таким чином ОСОБА_8 здійснив несанкціоноване блокування інформації, оскільки тим самим унеможливив вхід ОСОБА_10 до власного особистого кабінету в системі «Приват24» та отримання інформації про фінансові операції здійснені по її банківським рахункам, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, та в подальшому реалізовуючи єдиний умисел отримав повний доступ (у т.ч. віддалений доступ) до банківських рахунків ОСОБА_10 , що призвело до несанкціонованого витоку інформації, зокрема про стан рахунків останньої, яка відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , маючи єдиний умисел, на незаконне заволодіння, грошовими коштами ОСОБА_11 , перебуваючи в зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» розташованої по пр-т. Миру, 49А в м. Чернігові, 10.12.2022, о 19 год. 01 хв., будучи достеменно обізнаним, про те що починаючи з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2002-ІХ, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, на території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє -Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.203 № 2915-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, тобто до 20 травня 2023 року, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, попередньо авторизувавшись в особистому кабінеті ОСОБА_10 в мобільному додатку «Приват24», який діє на підставі банківської ліцензії №22 від 05.10.2011, авторські права на який належать АТ КБ «ПриватБанк», завантажений та встановлений на мобільний телефон марки «Motorolla» моделі «G10», ІМЕІ: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , здійснив операцію по перерахуванню грошових коштів в сумі 755 грн. 00 коп. з карткового банківського рахунку відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_10 , на картковий банківський рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_8 , які в подальшому 10.12.2022 о 19 год. 26 хв. через банкомат, який належить АТ «Державний ощадний банк України» вивів у готівку та витратив на власні потреби. В подальшому, діючи єдиними умислом та аналогічним способом 12.12.2022, о 12 год. 31 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в буд. 11 по вул. Київській в м. Чернігові здійснив операцію по перерахуванню грошових коштів в сумі 1900 грн. 00 коп. з карткового банківського рахунку відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_10 , на картковий банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_12 , які в подальшому 12.12.2022 о 12 год. 35 хв. через банкомат CACN2613, який належить АТ КБ «ПриватБанк» вивів у готівку та витратив на власні потреби. Також, діючи єдиним умислом та аналогічним способом 12.12.2022, о 12 год. 52 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в буд. 11 по вул. Київській в м. Чернігові здійснив операцію по перерахуванню грошових коштів в сумі 927 грн. 00 коп. з кредитного карткового банківського рахунку відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , на картковий банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_12 , які в подальшому 12.12.2022 о 13 год. 05 хв. через банкомат CACN2613, який належить АТ КБ «ПриватБанк» вивів у готівку та витратив на власні потреби, таким чином таємно викрав кошти потерпілої ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 3582 грн. 00 коп.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 27.12.2022 близько 13 год. 59 хв., будучи достеменно обізнаним, про те що починаючи з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2002-ІХ, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, на території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.203 № 2915-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, тобто до 20 травня 2023 року, перебуваючи в приміщенні магазину «vodafone», який знаходиться в торгово-розважальному центр «ЦУМ», що за адресою: Проспект Миру, будинок 49, в м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, будучи переконаним, що характер його протиправних дій непомітний для оточуючих, підійшов до торгівельної вітрини, де за допомогою манікюрних ножиць перерізав кабель сигналізації, таємно викрав смартфон vivoY33S 4/64 GbMirrorBlack в корпусі чорного кольору, вартістю 7591 грн. 00 коп., що належить товариству з обмеженою відповідальністю «ВФ Ритейл», чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 29.12.2022 близько 13 год. 01 хв., будучи достеменно обізнаним, про те що починаючи з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2002-ІХ, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, на території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.203 № 2915-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, тобто до 20 травня 2023 року, знаходячись в приміщенні магазину «Київстар», який розташований за адресою: пр. Левка Лук`яненка, будинок 12, в м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, будучи переконаним, що характер його протиправних дій непомітний для оточуючих, підійшов до торгівельної вітрини, де за допомогою манікюрних ножиць перерізав кабель сигналізації та таємно викрав смартфон ZTE Blade A71 3/64 GbGreen (модель ZTE А7030) в корпусі зеленого кольору, вартістю 4396 грн. 00 коп., що належить товариству з обмеженою відповідальністю «ФІШКИ.ЮА», чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи злочинну діяльність, 31.12.2022, близько 11 год. 37 хв., ОСОБА_8 , будучи достеменно обізнаним, про те що починаючи з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2002-ІХ, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, на території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.203 № 2915-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, тобто до 20 травня 2023 року, перебуваючи в приміщенні магазину «lifecell», що за адресою: Проспект Левка Лук`яненка, буд. 25 у м. Чернігові, реалізуючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшов до торгівельної вітрини, де за допомогою манікюрних ножиць перерізав кабель сигналізації, будучи переконаним, що характер його протиправних дій непомітний для оточуючих, протиправно заволодів мобільним телефоном марки TECNO SPARK 7 (KF6n) 4/64 Gb NFC MagnetBlack, вартістю 6080 грн. 00 коп., що належить фізичній особі підприємцю « ОСОБА_13 ».

Однак, під час заволодіння майном з торгівельної полиці магазину, спрацювала сигналізації та дії ОСОБА_8 були викриті свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які вимагали повернути викрадене майно, однак ОСОБА_8 , розуміючи, що його дії набули відкритого характеру, не реагуючи на вимоги свідків зупинитись, утримуючи при собі мобільний телефон TECNO SPARK 7 (KF6n) 4/64 Gb NFC Magnet Black, вибіг з приміщення магазину, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив матеріальну шкоду фізичній особі підприємцю « ОСОБА_13 » на суму 6080 грн. 00 коп.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст.412 КПК України, істотними порушеннями кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положення ст.2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ч.1 ст.91 КК України, визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Серед іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині обвинувального вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються, у тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання.

Зазначених вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду і постановленні вироку відносно ОСОБА_8 місцевим судом дотримано не було.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченій. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Як свідчить зміст оскаржуваного вироку, за результатами судового розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 5 ст. 361 КК України, суд прийшов до висновку про наявність в його діях інкримінованих складів кримінального правопорушення та визнав його винуватим за вказаними нормами кримінального закону.

Разом з цим, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК, в мотивувальній частині вироку, суд не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду по епізоду від 27 грудня 2022 року по обвинуваченню за ч. 4 ст. 185 КК України, а лише зазначив про пред`явлення обвинувачення ОСОБА_8 органом досудового розслідування за тими обставинами, які викладені в обвинувальному акті, що фактично унеможливлює розуміння того, які обставини були встановлені саме судом за результатами розгляду кримінального провадження.

У зв`язку з відсутністю в мотивувальній частині вироку чіткого формулювання обвинувачення, вирок суду не може вважатися таким, що відповідає вимогам процесуального закону.

Так, правова позиція щодо неприпустимості спрощення формулювання обвинувачення та відсутності у вироку формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, неодноразово висловлювалась в рішеннях суду касаційної інстанції, зокрема в постановах Верховного Суду від 01.03.2018 (справа №466/9158/14-к, провадження №51-645 км18); 22.03.2018 (справа №521/11693/16, провадження № 51-380 км17).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на наступне.

За правилами ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів може визначатися шляхом: а) поглинення менш суворого покарання більш суворим; б) часткового складання призначених покарань; в) повного їх складання.

У кожному випадку це питання вирішується за розсудом суду, який обирає той чи інший принцип визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів з урахуванням обставин справи і даних про особу винного.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при вирішенні питання, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна тощо).

Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом та розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК.

Як встановлено колегією суддів під час апеляційного розгляду, призначаючи обвинуваченому покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, суд першої інстанції в порушення вимог зазначеної норми закону застосував принцип поглинення однакових за видом та розміром покарань, визначених не у максимальних межах санкцій частин статей КК України.

Відтак, допущені судом першої інстанції порушення вимог ст.374 КПК не можуть бути усунені шляхом зміни вироку, або ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржений вирок суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до приписів ст.ст.409, 412 КПК України, а тому з урахування усіх порушень, встановлених під час апеляційного розгляду, вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки оскаржений вирок підлягає скасуванню через допущення істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, то суд апеляційної інстанції позбавлений можливостей перевірити інші доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Під час нового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції слід врахувати викладене, ретельно перевірити доводи наведені в апеляційній скарзі прокурора, дати на них вичерпні відповіді й постановити законне та обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 липня 2023 року щодо ОСОБА_8 - скасувати, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4