Справа №195/886/22
Провадження №1-і/333/163/23
УХВАЛА

Іменем України

10 листопада 2023 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфернції, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальні провадження №0001023 від 22.07.2021 року та №0001778 від 13.11.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Данило-Іванівка, Мелітопольського району, Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходилося кримінальне провадження №0001778 від 13.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і кримінальне провадження №0001023 від 22.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України .

07 листопада 2023 до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану судів Запорізької області», визначено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за Комунарським районним судом м.Запоріжжя.

В межах своєї компетенції Комунарський районний суд м.Запоріжжя має повноваження на прийняття та розгляд судових справ за територіальною підсудністю Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а у справах, по яких Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ухвалене судове рішення, яке набрало законної сили вирішувати питання стосовно видачі копії судового рішення; видачі виконавчого документа; а також питання пов`язані із виконанням судового рішення, та інші питання, згідно з процесуальними нормами.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Додатково зазначила, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

У судовому засіданні обвинувачений просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора, просив суд обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Додав, що може проживати у знайомої ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просила суд відмовити прокурору у задоволенні її клопотання, посилаючись на відсутність підстав вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, перераховані ч.1 ст.177 КПК України. Крім цього, зазначила, що прокурор за вказаним кримінальним провадженням майже за два роки не звернулася до суду з клопотанням про відновлення втраченого провадження відносно останнього. Розгляд справи фактично не відбувається, прокурор кожні два місяці звертається до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу, що в свою чергу призводить до порушення права обвинуваченого на судовий розгляд у встановлені строки.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини в основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і процедури встановленої законом.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З поданих матеріалів суд вбачає, що 14.09.2023 року згідно ухвали Комунарського районного суду м.Запоріжжя строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено на 60 днів, до 13.11.2023 року включно.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши клопотання прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, клопотання прокурора не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи зміст матеріалів, доданих до клопотання, суд вбачає, що прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінального правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України є тяжкими. Суд враховує час на протязі якого обвинувачений утримується під вартою, а саме з 29.11.2021 року. Також суд бере до уваги, що в період часу з 24.02.2022 року розгляд кримінального провадження фактично не здійснюється з підстав, які не залежать від прокурора та обвинуваченого. За такого суд вбачає, що відносно обвинуваченого можливо обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Розглядаючи ризик переховування суд вбачає, що покладення на обвинуваченого обов`язку, передбаченого ст.194 КПК України, не виїжджати за межі м.Запоріжжя зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Враховуючи викладене суд вбачає за доцільно звільнити з під варти обвинуваченого який тривалий час утримується під вартою, обравши відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

За вказаних обставин суд дійшов переконання, що такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду, не буде порушувати його права на справедливий та своєчасний розгляд кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.177, 178, 179, 199, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів з 10.11.2023 року до 08 січня 2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися за межі м.Запоріжжя без дозволу суду, прокурора;

2) повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що покладені на нього обов`язки застосовуються до 08 січня 2024 року включно. У разі необхідності зазначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення обов`язків припиняє свою дію та обов`язки скасовуються.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під підпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з під варти в залі суду негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13 листопада 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1