В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002039 від 29.09.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгорода, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002039 від 29.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, та у привласненні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, скоєними за наступних встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилии 24 лютого 2022 року строком на 30 діб який неодноразово продовжувався, та діє по теперішній час, 24.09.2023, у невстановленому місці та спосіб знайшов банківську картку «А-Банку» НОМЕР_1 , номер рахунку, відкриту на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на привласнення зазначеної банківської картки.

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання незаконно привласнив собі банківську картку «А-Банку» НОМЕР_1 , номер рахунку, відкриту на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишивши вищевказану картку у себе з метою подальшого викрадення з неї грошових коштів для здійснення покупок побутових товарів.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме у привласненні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «АБЦ» що знаходиться за адресою місто Ужгород вулиця Оноківська, будинок 18, о 12 годині 29 хвилин, 27.09.2023 року, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, в період дії воєнного стану, таємно викрав грошові кошти з банківської картки, розрахувавшись даною банківською карткою за покупки товарів, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 , матеріального збитку на суму 500 гривень 00 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненої в умовах воєнного стану.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «АБЦ» що знаходиться за адресою місто Ужгород вулиця Оноківська, будинок 18, о 12 годині 29 хвилин, 27.09.2023 року, діючи з прямим умислом, повторно, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, в період дії воєнного стану, таємно викрав грошові кошти з банківської картки, розрахувавшись даною банківською карткою за покупки товарів, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 , матеріального збитку на суму 300 гривень 00 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме тасине викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно та в умовах воєнного стану.

Окрім цього, ОСОБА_4 , за допомогою вищевказаної банківської картки, о 16 годині 18 хвилин та, о 16 годині 19 хвилин, 26.09.2023 року, перебуваючи в приміщенні магазину «АБЦ» що знаходиться за адресою місто Ужгород вулиця Оноківська, будинок 18, діючи з прямим умислом, повторно, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, в період дії воєнного стану, таємно повторно викрав грошові кошти з банківської картки, розрахувавшись даною банківською карткою за покупки товарів.

Окрім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Перчинка» що знаходиться за адресою м. Ужгород вулиця Лінтура, будинок 11, о 16 годині 28 хвилини та о 16 годині 51 хвилини, 26.09.2023 року, а також о 12 годині 26 хвилини 27.09.2023 року, діючи з прямим умислом, повторно, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, в період дії воєнного стану, таємно повторно викрав грошові кошти з банківської картки, розрахувавшись даною банківською карткою за покупки товарів.

Окрім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Тиса» що знаходиться за адресою м. Ужгород, вулиця Благоєва, будинок 1 «А», о 16 годині 33 хвилин та о 18 годині 19 хвилин, 26.09.2023 року, діючи з прямим умислом, повторно, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, в період дії воєнного стану, таємно повторно викрав грошові кошти з банківської картки, розрахувавшись даною банківською карткою за покупки товарів.

Також, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Вітамінка» що знаходиться за адресою м. Ужгород вулиця Руданського, будинок 5, о 18 годині 02 хвилин та о 18 годині 04 хвилин, 18.08.2023 року, а також 6 10 годині 55 хвилин 27.09.2023 року, діючи з прямим умислом, повторно, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, в період дії воєнного стану, таємно повторно викрав грошові кошти з банківської картки, розрахувавшись даною банківською карткою за покупки товарів.

Також, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Міні маркет» що знаходиться за адресою м. Ужгород вулиця Руданського, будинок 14, о 18 годині 10 хвилин та о 18 годині 11 хвилин, 26.09.2023 року, діючи з прямим умислом, повторно, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, в період дії воєнного стану, таємно повторно викрав грошові кошти з банківської картки, розрахувавшись даною банківською карткою за покупки товарів.

Окрім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщені магазину «Чічка» що знаходиться за адресою м. Ужгород вулиця Тімірязева, будинок 17, о 09 годині 04 хвилин, 27.09.2023 року, діючи з прямим умислом, повторно, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, в період дії воєнного стану, таємно повторно викрав грошові кошти з банківської картки, розрахувавшись даною банківською карткою за покупки товарів.

Вказаними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріального збитку на загальну суму 1 199 гривень 00 копійок.

Таким чином, за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану.

При виконанні судом вимог ст.348 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення, щиро розкаюється у вчиненому, та що він визнає себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та бажає давати показання. Обвинувачений зазначив, що з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, повністю згідний, окрім того щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.

У судовому засіданні прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних про його особу.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явивсь, однак в матеріалах справи наявна заява останнього про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розгляду кримінального провадження у порядку ст. 349 КПК України.

Оскільки прокурор, потерпілий та обвинувачений не заперечували щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 349 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Суд оцінює, що показання обвинуваченого в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України, у суду не має.

Суд, обмежившись допитом обвинуваченого, його щирим визнанням вини у вчиненому, та дослідженими письмовими документами, приходить до висновку, що дії останнього органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України кваліфіковано вірно, та вина ОСОБА_4 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а саме, у привласненні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, тобто злочину, передбаченому ч. 1 ст. 357 КК України та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, тобто злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, є доведеною.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, особливості й обставини вчинення такого: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, дані про особу винного.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, та визначене в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно слід призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 349, 374, 376, 395 КПК України , суд-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Речові докази по справі, а саме:

- односторонній оптичний диск з написом «ALERUS DVD-R 4.7GB/120MIN/16X», де наявне відео, зняте на камеру відео спостереження в магазині «Вітамінка», який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Руданського, буд. 5, який упаковано до паперового конверту з пояснювальними записами - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- банківська карта «А Банку» чорного кольору, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 вважати повернутою власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1