1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8138/22 1-кс/335/2555/2023
Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з процесуальним керівником звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи свої вимоги тим, що невстановлені особи, за попередньою змовою займаються збутом наркотичних засобів на території м. Запоріжжя.
Під час досудового розслідування отримана оперативна інформація про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 користується автомобілем CHEVROLET CRUZE, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_8 є активним учасником злочинного угрупування ОСОБА_9 , в обов`язки якого входить забирання психотропної речовини «Клад», коли відсутня ОСОБА_9 та доставки його ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 для подальшого розфасування, контролювання розфасовки та безпосередній збут психотропних речовин на території м. Запоріжжя. Також встановлено, що ОСОБА_8 являється колишнім співробітником поліції, який ознайомлений з правилами та методами роботи підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність. Останній надає консультації ОСОБА_9 та всім членам злочинного угрупування, з метою конспірації своєї протиправної діяльності та подальшого уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.
20.09.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України та затримано в порядку ст. 208 КПК України.
У судовому засіданні слідчий підтримала дане клопотання та просила його задовольнити.
Захисник проти накладення арешту на майно в частині накладення арешту на автомобіль та ключів від нього, які належать ОСОБА_4 заперечував. Враховуючи, що метою накладання арешту на вказані в клопотанні слідчого предмети та майно, в тому числі автомобіль, є конфіскація майна як вид покарання, проте безпосередньо автомобіль не є власністю ОСОБА_8 , тому не може бути конфіскований, вважає, що у органа досудового розслідування відсутні підстави для накладання арешту на автомобіль та ключів від нього, які належать ОСОБА_4 . Пояснив, що 14.08.2023 між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було укладено договір оренди автомобілю, відповідно до якого ОСОБА_4 передав в оренду автомобіль, який належить йому на праві власності, для особистого використання ОСОБА_8 на 3 місяці до 14.11.2023. Оплата за оренду автомобіля складає 4 тисячі грн. на тиждень, з можливістю його викупу. Проте ОСОБА_8 18.09.2023 повідомив ОСОБА_4 . Про те, що від оренди автомобілю він відмовиться і поверне його наприкінці тижня, тобто 22-23 вересня 2023 р. та сплатить кошти за тиждень. Оскільки встановлений в автомобілі датчик GPS у вимкнений, мобільний телефон ОСОБА_8 також був вимкнений з 20.09.2023, то ОСОБА_4 вважає, що його автомобіль був викрадений, тому звернувся до відділу поліції з заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом. Під час санкціонованого обшуку за участю ОСОБА_8 20.09.2023 з автомобіля будь-яких незаконних речовин або інших предметів, заборонених в обігу, не вилучались. Накладання арешту на майно ОСОБА_4 порушує його права, передбачені Конституцією України, щодо розпорядження належним йому майном.
ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, ОСОБА_4 та його захисника, дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують клопотання, встановив наступне.
В рамках вказаного кримінального провадження, 20.09.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України та затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право, зокрема, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Вилучені під час обшуку чохол для ключів у якому голка від шприцю; 2 сім-карки; 2 круглих виробів з металу жовтого кольору слід арештувати, так як у відповідності до ст. 167 КПК України є достатні підстави вважати, що вони являються доказом кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди вчинених кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та вважаю, що орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт наступного майна: чохла для ключів у якому голка від шприцю; 2 сім-карки; 2 круглих виробів з металу жовтого кольору.
В той же час слідчий суддя відмовляє в накладенні арешту на: транспортний засіб CHEVROLET CRUZE, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , ключів від нього, оскільки ні слідчим у клопотанні, ні безпосередньо в судовому засіданні не було доведено, що вище перелічене майно містить будь-яку доказову слідову інформацію, яка має значення для досудового розслідування. Слідчим не доведено, що автомобіль та ключі від нього вони підлягатимуть спеціальній конфіскації відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України та можуть бути речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
Встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , транспортний засіб CHEVROLET CRUZE, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4 .
Підозрюваний ОСОБА_8 використовував вказаний транспортний засіб на підставі договору оренди автомобілю, укладеного 14.08.2023 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним договором оренди автомобілю..
На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 175, 309, 392, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити частково.
В решті вимог клопотання залишити без задоволення.
В порядку п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України транспортний засіб CHEVROLET CRUZE, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 та ключі від нього повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В повносу обсязі ухвалу виготовлено 02.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1