ВИРОК

Іменем України

07.11.2023 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

провівши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань: за №0000133 від 04.02.2023 року за ч.1 ст.190 КК України та за №0000101 від 24.04.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з вищою освітою, ФОП, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 3 ст.190 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ :

Судом встановлено, що в 10.06.2022 о 16:27 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме АДРЕСА_1 маючи умисел на завододіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, під приводом авансового платежу на купівлю автомобіля, не маючи при цьому на меті виконати взяті на себе зобов`язання. Довіряючи ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 під час спілкування через мобільний телефон, переконав його, що виконає взяті на себе зобов`язання, після чого заволодів його грошовими коштами в сумі 18 900 грн., які отримав електронним переказом на банківську картку № НОМЕР_1 видану АТ КБ «Приват Банк», в якості завдатку за автомобіль.

Крім цього, 27.03.2023 року о 18:42 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи електронно обчислювальну техніку, за допомогою якої створив та адміністрував сторінку в соціальній мережі «Instagram» де створив фіктивний акаунт під псевдонімом « ОСОБА_6 », на якому розміщував публікації про продаж одягу, взуття та аксесуарів, не маючи при цьому мети та законних можливостей виконати взяті на себе зобов`язання, ввів в оману ОСОБА_7 , видаючи себе за продавця вищевказаного товару під час спілкування у соціальній мережі «Instagram», під виглядом продажу кросівок, заволодів грошовими коштами потерпілого у сумі 1678,35 грн., які отримав електронним переказом на банківську картку № НОМЕР_2 , видану в АТ «Банк Восток» на його ім`я.

Окрім того, 30.03.2023 о 11:48 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи електронно - обчислювальну техніку, за допомогою якої створив та адміністрував сторінку в соціальній мережі «Instagram» де створив фіктивний акаунт під псевдонімом « ОСОБА_8 », на якому розміщував публікації про продаж одягу, взуття та аксесуарів, не маючи при цьому мети та законних можливостей виконати взяті на себе зобов`язання, ввів в оману ОСОБА_9 , видаючи себе за продавця вищевказаного товару під час спілкування у соціальній мережі «Instagram», під виглядом продажу куртки, заволодів грошовими коштами потерпілого у сумі 5830 грн., які отримав електронним переказом на банківську карту № НОМЕР_3 , видану АТ КБ «Приват Банк» на ім`я його батька ОСОБА_10 .

Також, 02.04.2023 року о 18:45 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи електронно - обчислювальну техніку, за допомогою якої створив та адміністрував сторінку в соціальній мережі «Instagram» де створив фіктивний акаунт під псевдонімом « ОСОБА_8 », на якому розміщував публікації про продаж одягу, взуття та аксесуарів, не маючи при цьому мети та законних можливостей виконати взяті на себе зобов`язання, ввів в оману ОСОБА_11 , видаючи себе за продавця вищевказаного товару під час спілкування у соціальній мережі Instagram», під виглядом продажу кросівок, заволодів грошовими коштами потерпілого у сумі 3115,50 грн., які отримав електронним переказом на банківську карту № НОМЕР_2 , видану АТ «Банк Восток» на його ім`я.

Окрім цього, 02.04.2023 року о 22:17 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи електронно - обчислювальну техніку, за допомогою якої створив та адміністрував сторінку в соціальній мережі «Instagram» де створив фіктивний акаунт під псевдонімом « ОСОБА_8 », на якому розміщував публікації про продаж одягу, взуття та аксесуарів, не маючи при цьому мети та законних можливостей виконати взяті на себе зобов`язання, ввів в оману ОСОБА_12 , видаючи себе за продавця вищевказаного товару під час спілкування у соціальній мережі Instagram», під виглядом продажу жилетки, заволодів грошовими коштами потерпілого у сумі 2600,00 грн., які отримав електронним переказом на банківську карту № НОМЕР_2 , видану в АТ «Банк Восток» на його ім`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених частинами 1, 3 ст.190 КК України визнав повністю та пояснення надав аналогічні, викладеним в обвинувальних актах. Щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 звернулись з до суду з заявою, згідно якої просить здійснювати розгляд справи у його відсутності, зазначивши про повне відшкодування завданої обвинуваченим шкоди.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 в підготовче судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду.

Відтак на підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про проведення підготовчого судового розгляду без потерпілих.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється та наданими в судовому засіданні поясненнями.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані:

ч.1 ст.190 КК України, оскільки ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство);

ч.3 ст.190 КК України, оскільки ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство) та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статтей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти росії» від 29.11.2007 р.).

Суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Відтак призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами, а також особу обвинуваченого, який неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки в повному обсязі усім потерпілим у кримінальному провадженні, що підтверджується поданими до суду заявами останніх. Відтак слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини КК України, за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу винного, вважаю, що виправлення обвинуваченого є можливим без призначення йому реального відбуття покарання у місцях позбавлення волі із застосуванням вимог статтей 75 та 76 КК України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 01.09.2023 року у справі 465/4314/23, номер провадження 1-кс/465/1240/23 накладено арешт на мобільний телефон марки iPhone IIPro Max IMEI: НОМЕР_4 ; IMEI 2: НОМЕР_5 в якому знаходяться сім карта мобільного оператора «Київстар» з абонентським № НОМЕР_6 та віртуальний номер мобільного оператора «Vodafone» тел.. НОМЕР_7 .

У відповідності до вимог ст.174 КК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 01.09.2023 року у справі 465/4314/23, номер провадження 1-кс/465/1240/23 слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України: мобільний телефон марки iPhone IIPro Max IMEI: НОМЕР_4 ; IMEI 2: НОМЕР_5 в якому знаходяться сім карта мобільного оператора «Київстар» з абонентським № НОМЕР_6 та віртуальний номер мобільного оператора «Vodafone» тел.. НОМЕР_7 , що належать обвинуваченому ОСОБА_4 - повернути останньому.

Керуючись статтями 100, 174, 349, 368, 370, 373, 374 , ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.190 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст.190 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

за ч.3 ст.190 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У відповідності до вимог ст.174 КК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 01.09.2023 року у справі 465/4314/23, номер провадження 1-кс/465/1240/23 - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки iPhone IIPro Max IMEI: НОМЕР_4 ; IMEI 2: НОМЕР_5 в якому знаходяться сім карта мобільного оператора «Київстар» з абонентським № НОМЕР_6 та віртуальний номер мобільного оператора «Vodafone» тел.. НОМЕР_7 , що належать обвинуваченому ОСОБА_4 - повернути останньому.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог статті 392, 394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1