Справа № 524/8212/23
Провадження № 1-кс/524/2936/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0002661 від 31.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002661 від 31.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 31.10.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки, вчиненої у період воєнного стану.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 30.10.2023 до Кременчуцького РУП звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в період часу з 25.05.2023 по 26.10.2023 невстановлена особа, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_1 , викрала майно, завдавши останньому матеріального збитку.

30.10.2023 протоколом огляду місця події квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вилучено та вилучено: гаманець з надписом «Avocado yoga» з картками «Ощадбанку»: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; «ПриватБанк» НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_6 .

Слідчий та власник майна ОСОБА_6 до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують його доводи, приходить до наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002661 за ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 31.10.2023 за фактом крадіжки, вчиненої у період воєнного стану.

Протоколом огляду місця події від 30.10.2023 року квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вилучено та вилучено: гаманець з надписом «Avocado yoga» з картками «Ощадбанку»: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; «ПриватБанк» НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_6 .

В клопотанні слідчий просить накласти арешт з метою збереження речового доказу на вищевказане майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , обґрунтовуючи тим, що воно є речовими доказами, які тимчасово вилучені під час огляду місця події та які можуть бути використані як доказ, у кримінальному проваджені, а також у ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій.

Статтею 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень частини другої цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення:1.збереження речових доказів; 2.спеціальної конфіскації; 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про арешт майна , в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення , слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для такого арешту або відмови у задоволенні клопотання.

Із змісту клопотання вбачається , що як підставу для накладення арешту на майно, вилучене протоколом огляду місця події від 30.10.2023 року, слідчий визначив те, що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні і відповідає критеріям , передбаченим ст.98 КПК України.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, не може погодитись із вказаними доводами слідчого та вважає щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя звертає увагу, по-перше, на таке:

За змістом ст.132 КПК України посадова особа, яка звертається із клопотанням про накладення арешту на майно має довести, що вчинено злочин. В даній ситуації не йдеться про обґрунтованість підозри конкретної особи у вчиненні цього злочину.

Факт вчинення злочину, на переконання слідчого судді, мав би підтверджуватись належними та допустимими доказами, які отримані органом досудового розслідування на цій стадії досудового слідства. Копії цих доказів мали б бути приєднані до клопотання і бути предметом дослідження слідчого судді.

Так, у клопотанні слідчого зазначено, що гаманець з надписом «Avocado yoga» з картками «Ощадбанку»: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; «ПриватБанк» НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_6 , постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002661 та приєднано до матеріалів кримінального провадження, тому з метою перевірки вказаних обставин необхідно накласти арешт з метою збереження майна.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 та його заяви про кримінальне правопорушення від 30.10.2023 року, з його квартири викрадено телевізор Самсунг, мікрохвильову піч, електричний чайник, два стільці чорного кольору, два комплекти постільної білизни, штори бежевого кольору. Вилучені слідчим речі належать на праві власності ОСОБА_6 , є її особистими речами, не мають ніякого доказового значення у вказаному кримінальному провадженні та не відповідають списку викраденого майна у потерпілого.

Через це виникає питання, а речовим доказом чого саме є вилучене майно і в якому кримінальному провадженні, якщо не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене майно протоколом огляду місця події від 30.10.2023 року, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , слідчий суддя звертає увагу на те, що додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна в рамках розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки, вчиненої у період воєнного стану, слідчим не вказано яка сама обставина буде доводитись в рамках вказаного кримінального провадження за допомогою вищевказаного майна, якщо воно не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, предметом кримінального правопорушення, відповідно до протоколу допиту потерпілого, є телевізор Самсунг, мікрохвильову піч, електричний чайник, два стільці чорного кольору, два комплекти постільної білизни, штори бежевого кольору, а тому слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, зважаючи на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, доводи клопотання не ґрунтуються на законі та не підтверджені необхідними доказами, та з огляду на наведене приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 16, 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0002661 від 31.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - відмовити.

Роз`яснити слідчому, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гаманець з надписом « ОСОБА_7 » з картками «Ощадбанку»: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; «ПриватБанк» НОМЕР_4 , які упаковано до сейф-пакету та опечатано.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1