Справа № 215/5960/23
УХВАЛА

16 жовтня 2023 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яка полягає у не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувані та відмові в проведенні процесуальних дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність дізнавача СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

В обґрунтування вказує, що у провадженні СВ ВП №5 перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000167 від 27.06.2023 за яким було допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які будучи попередженими про кримінальну відповідальність могли дати завідомо не правдиві покази, тому він просить внести відомості до ЄРДР за ст.384 ч.1 КК України та розпочати досудове розслідування. Крім того, 05.10.2023 року він за кримінальним провадженням №0000167 звернувся до дізнавача ОСОБА_4 з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, але постанову за результатами розгляду клопотання так і не отримав, тому просить надати дозвіл дізнавачу ВП №5 ОСОБА_4 на тимчасовий доступ до речей і документів ПП « ОСОБА_7 ».

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Дізнавач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином.

Згідно ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Положеннями ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Частиною 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Таким чином, аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до п.1 глави 2 розділу 1 Положення про порядок ведення ЄРДР, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Згідно висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З матеріалів скарги вбачається, що 05.10.2023 року ОСОБА_3 звернувся до ВП №5 з письмовою заявою про кримінальне правопорушення, якою просить внести відомості, що викладені в заяві до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, оскільки вважає, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які будучи попередженими про кримінальну відповідальність могли дати завідомо не правдиві покази.

Оскільки заява ОСОБА_3 , не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, крім того сам заявник в заяві зазначає що це його особисті припущення, тому вважаю, що підстави для задоволення скарги в частині внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Стосовно частини скарги про надання дозволу дізнавачу на тимчасовий доступ до речей і документів ПП « ОСОБА_7 » слід зазначити наступне.

Нормами ст.131 КПК України передбачений перелік заходів кримінального провадження, серед яких є зокрема тимчасовий доступ до речей та документів.

Згідно ч.1 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно п.19 ч.1 ст.3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Оскільки слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, здійснює свої повноваження відповідно до вимог КПК України, обов`язок звернення до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів у слідчого відсутній, в разі потреби під час здійснення досудового розслідування слідчий може самостійно звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням, тому правові підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 22, 40, 93, 131, 160, 303, 306, 307, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яка полягає у не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувані та відмові в проведенні процесуальних дій - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя