Справа № 458/1141/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторони кримінального провадження:

сторона яка подала клопотання адвокат ОСОБА_3

власник майна, стосовно якого розглядається клопотання про арешт майна ОСОБА_4 не прибула,

з боку обвинувачення начальник СВ відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 не прибув,

начальник Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Турківського району Львівської області клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 28.12.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий опис провадження і суть питання, що вирішується ухвалою.

Згідно вимог ст.ст.127,129 Конституції України правосуддя здійснюють професійні судді і судочинство провадиться суддею одноособово.

Згідно ч.1 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється професійним суддею одноособово. Суддя для розгляду конкретного кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

У відповідності до вимог ч.3 ст.35 КПК України визначено слідчого суддю для розгляду кримінального провадження, оскільки 10.01.2024 року до Турківського районного суду Львівської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 28.12.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 10.01.2024 року відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду клопотання було зареєстровано, після чого передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Клопотання розглядається за ініціативою сторони захисту.

Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що у провадженні СВ ВП № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000060 від 28.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 листопада 2023 року приблизно о 16 год 50 хв, водій ОСОБА_4 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Турка Самбірського району Львівської області по вул. Івана Франка, поблизу будинку № 102, порушила вимоги Розділу 1 п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.7 (водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності), п.1.10 (в частині визначення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху»); Розділу 2 п.2.3.б) (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.3 д) (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), п. 2.9. а) (водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння); Розділу 12 п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для діеншення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), п. 12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, які виразилися в тому, що вона, будучи особою, яка керує транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вулиці Івана Франка в напрямку вулиці Круг Городище м. Турка Самбірського району Львівської області, в світлу пору доби, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись в межах населеного пункту з перевищенням дозволеної швидкості руху до 50 км/год., а саме рухаючись з швидкістю 81 км/год, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити перешкоду для свого руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_7 , що здійснював переїзд проїзної частини зліва-на-право відносно напрямку її руху, маючи технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедом під керуванням потерпілого, шляхом дотримання вимог Правил дорожнього руху України, зокрема шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, в результаті чого допустила зіткнення керованого нею автомобіля із велосипедом під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани в лобній ділянці справа, садна на правій половині обличчя, закритого перелому лівої променевої кістки, масивних крововиливів на нижніх кінцівках, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Ухвалою слідчого судді 04.12.2023 року клопотання начальника СВ відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, капітан поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 28.11.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України про арешт майна задоволено, застосовано захід забезпечення у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене під час огляду місця події 28.11.2023 року, а постановою про визнання та прилучення до справи речового доказу від 28.11.2023 року: автомобіля марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 накласти арешт на автомобіль марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , заборонено ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем. З метою збереження речових доказів, визначити місцем зберігання арештованого майна: автомобіля марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 територію майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, яка розташована за адресою: м. Турка, вул. В.Стуса, 14 Самбірський район Львівська область.

Позиції сторін кримінального провадження.

При розгляді клопотання суд вжив заходи до повідомлення сторін кримінального провадження, а також осіб, які зазначені в ухвалі в дозволений і в передбачений законом порядок шляхом скерування судового виклику.

Начальник СВ відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_5 в судове засідання не прибув.

Прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області в судове засідання прибув, надав пояснення в тій частині, що не заперечує проти задоволення клопотання, оскільки з об`єктом, на який застосовано захід забезпечення у вигляді арешту майна, проведені усі дії, необхідні для здобуття доказів по даному кримінальному провадженні.

Ініціатор клопотання адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, зазначив, що відпала необхідність подальшому існуванні застосованого заходу забезпечення у вигляді арешту майна, оскільки проведені усі дії, необхідні для здобуття доказів по даному кримінальному провадженні, транспортний засіб підзахисній необхідний для належного зберігання речового доказу в приміщенні гаражу за місцем реєстрації та проживання, оскільки такий транспортний засіб знаходиться тривалий час в зимових умовах під відкритим простором, що призводить до погіршення технічних характеристик транспортного засобу.

Власник майна, стосовно якого розглядається клопотання про арешт майна ОСОБА_4 не прибула, повідомлена в дозволений і передбачений законом порядок, забезпечила представництво своїх інтересів повноважним представником в судовому засіданні.

Неприбуття в судове засідання власника майна відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст.174 КПК України.

Враховуючи вказане, суд вважає за можливе провести розгляд вказаного клопотання без участі власника такого речового доказу.

Дослідивши матеріали клопотання у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, із посиланням на докази.

У проваджені СВ ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000060 від 28.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.11.2023 року приблизно о 16.50 год водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 в м. Турка Самбірського району Львівської області, а саме по вул. Івана Франка, поблизу буд. № 102, рухаючись в напрямку вул. Круг Городище, будучи неуважною до зміни дорожньої обстановки, вчинила наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухаючись в попутному з водієм напрямку, переїжджав автодорогу зліва направо відносно руху водія автомобіля поза межами пішохідного переходу на прямій ділянці автодороги, яка не освітлюється в нічну пору доби, внаслідок чого велосипедист отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забійної рани чола, закритого перелому правої променевої кістки, якого доставлено в Турківську центральну міську лікарню. 28.11.2023 року на місці виникнення дорожньо-транспортної пригоди, а саме на проїзній частині автодороги на смузі, призначеній для руху в напрямку вул. Круг Городище, виявлено та вилучено три невеликі фрагменти пластмаси чорного кольору, які візуально подібні на такі, що можуть бути відламані від корпусу заднього світловідбивача велосипеда, а також на краю правого ґрунтового узбіччя дороги в цьому ж напрямку руху, виявлено та вилучено один фрагмент пластмаси червоного кольору, відламаний від заднього світловідбивача велосипеда. Вказані чотири фрагменти пластмаси були виучені і належним чином опечатані в спецпакет Національної поліції України з №SUD1025468. 28.11.2023 року після закінчення проведення огляду місця вчинення ДТП було вилучено транспортні засоби, котрі були учасниками даної ДТП, а саме автомобіль марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортної засобу у належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , а також вилучено велосипед червоного кольору без зазначеної назви виробника, який належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вказані транспортні засоби в результаті виникнення ДТП зазнали механічних пошкоджень та зберегли на собі сліди вчинення злочину. Вище зазначений автомобіль та велосипед, з метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення та збереження речових доказів, доставлено на територію майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, що розташований за адресою: м. Турка, вул. В. Стуса, 14 Самбірського району.

Інформація за вказаним фактом 28.11.2023 року внесена до ЄРДР за №0000060 та розпочато досудове розслідування за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286-1 України.

Постановою слідчого від 28.11.2023 вищевказане майно, а саме: автомобіль марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , та велосипед червоного кольору без зазначеної назви виробника, а також чотири фрагменти пластмаси, з яких три фрагменти чорного кольору та один фрагмент червоного кольору, які відламані від світловідбивача велосипеда та котрі опечатано в спецпакет Національної поліції України з №SUD1025468, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання на територію майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів а також в камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 9 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, що розташований за адресою-м. Турка, вул. В. Стуса, 14 Самбірського району.

Ухвалою слідчого судді 04.12.2023 року клопотання начальника СВ відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, капітан поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 28.11.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України про арешт майна задоволено, застосовано захід забезпечення у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене під час огляду місця події 28.11.2023 року, а постановою про визнання та прилучення до справи речового доказу від 28.11.2023 року: автомобіля марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 накласти арешт на автомобіль марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , заборонено ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем. З метою збереження речових доказів, визначити місцем зберігання арештованого майна: автомобіля марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 територію майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, яка розташована за адресою: м. Турка, вул. В.Стуса, 14 Самбірський район Львівська область.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів в частині застосованого заходу забезпечення у вигляді арешту майна, встановлено що проведено експертизи, які стосуються автомобіля марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 . Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ- 19/114-23/24047-ІТ від 22.12.2023 року, з якого встановлено, що робоча гальмівна система, система рульового управління та система зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля марки «Volkswagen Passat» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Висновком судової інженерно-транспортної експертизи із транспортно-трасологічних досліджень № СЕ-19/114-23/24049-ІТ проведеної від 26.12.2023, з якого встановлено, що в даній дорожній ситуації мало місце попутне перехресне зіткнення транспортних засобів і повздовжні осі велосипеда та автомобіля марки «Volkswagen Passat» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 в початковий момент зіткнення знаходилися під кутом приблизно 60 градусів. Зіткнення вказаного автомобіля з велосипедом відбулося на смузі руху в напрямку до вул. Круг городище на ділянці, що передує зафіксованому велосипеду червоного кольору. Висновком №КСЕ-19/114-23/25243-ІТ судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальностями 10.1 «Дослідження обставин і механізму виникнення ДТП» та 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення», з якого встановлено наступне. 1) за допомогою робочої станції експерта та спеціального програмного забезпечення, проведено розкадровку відеофайлу, з якого вбачаються обставини та механізм розвитку ДТП. 2) 3 моменту виїзду велосипеда під керуванням ОСОБА_7 на проїзну частину дороги по вул. Ів. Франка в м. Турка Самбірського району до моменту зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat» з р/н НОМЕР_1 пройшло 5,9 сек. 3) Швидкість руху вказаного автомобіля безпосередньо перед настанням ДТП становить близько 81 км./год. 4) В даній дорожній ситуації водій автомобіля ОСОБА_4 повинна була керуватися вимогами п. 12.3 та п. 12.4 ПДР України. 5) при заданих вихідних даних, швидкості руху автомобіля марки «Volkswagen Passat» з р/н НОМЕР_1 що становить 81 км./год., його водій мала технічну можливість зупинитись до місця зіткнення з велосипедом, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. Очевидно, що при допустимій швидкості руху 50 км./год. у неї тим більше була така можливість. 6) в даній дорожній ситуації дії водія зазначеного автомобіля ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.3 та 12.4 ПДР України і невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР України перебуває у причинному зв`язку з настанням даної пригоди.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, при постановленні ухвали вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав і мотивів, з врахуванням положень закону.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В силу ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведених норм кримінального провадження, їх внутрішній, змістовний зв`язок між собою свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Особливої актуальності та гостроти це питання набуває у відношенні здійснення судового контролю за діяльністю сторони обвинувачення, представники якої наділені значними можливостями застосування заходів примусового характеру.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої влади й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при внесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист прав власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.)

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна повинне здійснюватися під час огляду.

Аналогічне положення закріплено в ч. 7 ст. 237 КПК України, згідно якої вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3,4 ч.2 ст.170 КПК України).

Згідно ч. 11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У даному випадку, як зазначає в поданому клопотанні адвокат ОСОБА_3 зазначає, що «VOLKSWAGEN PASSAT" реєстраційний номер НОМЕР_2 оглянутий експертами в рамках призначених слідчим експертиз, зафіксована вся слідова інформація, яка є на даному автомобілі, по ньому проведені всі інженерно-технічні експертизи, зокрема експертиза технічного стану транспортного засобу, у зв`язку з чим просить скасувати частково арешт на автомобіль "VOLKSWAGEN PASSAT" реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме скасувати заборону на користування (використовування) вказаним автомобілем, передавши зазначений транспортний засіб його законному власнику ОСОБА_4 на відповідальне збереження, залишивши арешт на вказаний автомобіль в частині заборони права його відчуження (розпорядження).

Згідно п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Окрім цього, згідно абз. 5 ч. 5 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

В разі задоволення слідчим суддею клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя, в дотримання вимог абз. 5 ч. 5 ст.173 КПК України, не позбавлений можливості визначити місце зберігання вказаного вище майна, оскільки в клопотанні сторони наявні дані щодо місця зберігання вказаного майна.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що адвокатом ОСОБА_3 до матеріалів клопотання додано належним чином завірене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, з яких вбачається, що саме така особо є власником і користувачем автомобіля є ОСОБА_4 .

Крім того, слід зазначити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.174 КПК України - арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба. Тобто, після проведення процесуальних дій в кримінальному провадженні, власник майна може подати клопотання про скасування арешту майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення клопортання у вказаній частині, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про скасування частково арешту на автомобіль "VOLKSWAGEN PASSAT" реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме скасувати заборону на користування (використовування) вказаним автомобілем, передавши зазначений транспортний засіб його законному власнику ОСОБА_4 на відповідальне збереження, залишивши арешт на вказаний автомобіль в частині заборони права його відчуження (розпорядження) - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,7,98,132,167,170-173,174,309,369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про часткове скасування арешту з майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 28.12.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України задовольнити.

Скасувати ухвалу слідчого судді 04.12.2023 року про арешт автомобіля марки Вольксваген Пассат з державним номерним знаком НОМЕР_1 в частині користуватися ОСОБА_4 вказаним автомобілем, та в частині визначеного місця зберігання арештованого майна територія майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, яка розташована за адресою: м. Турка, вул. В.Стуса, 14 Самбірський район Львівська область.

З метою збереження речових доказів на тимчасово вилученого під час огляду місця події 28.11.2023 року, а постановою про визнання та прилучення до справи речового доказу від 28.11.2023 року: автомобіля марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 - передати на відповідальне зберігання з отриманням відповідних підтверджуючих документів ОСОБА_4 , визначивши місце відповідального зберігання за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 - АДРЕСА_1

В іншій частині ухвалу слідчого судді 04.12.2023 року про арешт автомобіля марки Вольксваген Пассат з державним номерним знаком НОМЕР_1 що стосується заборони ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 та будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатися залишити без змін.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, дізнавачем, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутнім під час судового розгляду.

Ухвала виготовлена 24.01.2024 року в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1