Справа № 466/568/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/745/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

вищевказаною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року задоволено клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0003059 від 08.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрито кримінальне провадження №0003059 від 08.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України, згідно ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді обмеження волі на строк від двох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення минули, дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч.1ст. 284 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року про закриття кримінального провадження №0003059 від 08.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та направити справу для продовження досудового розслідування до ВГІ №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що з даною ухвалою категорично не погоджується, вважає її передчасною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних і можливих слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, не вчинено дій для отримання доказів вчинення кримінальних правопорушень та не надано їм належної оцінки, а також такою, що порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України, ухвала порушує законні права та інтереси потерпілого у кримінальному провадженні.

Вказує, що всупереч вимог п.2 ч.1 ст. 56 КПК України, потерпілого не було повідомлено про закінчення досудового розслідування ні прокурором, ні судом, що виніс оскаржувану ухвалу, чим фактично порушено права потерпілого, передбачені чинним КПК України.

Звертає увагу, що п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, на яку покликається суд першої інстанції, не була чинною та не могла застосовуватись до справи, оскільки зміни до ст. 284 КПК України в частині доповнення п.3-1 внесені після відкриття кримінального провадження.

Більше того, на відміну від кримінального матеріального закону, новий кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливими для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе (Верховний Суд України, 17 грудня 2015 року).

Крім цього, представник потерпілого звертає увагу, що фактичного проведення належного досудового розслідування не проводилось, що вказує на відсутність повноти та об`єктивності проведення такого.

Вказує, що в ході досудового розслідування проведено допит потерпілого ОСОБА_7 , допитано ОСОБА_10 , допитано ОСОБА_11 , який зазначив, що особа, яка називалась на ім`я ОСОБА_12 , користувалась паспортом іншої особи, а саме - ОСОБА_13 . Проте, таку особу, як ОСОБА_13 органами досудового розслідування не встановлено та не допитано, підстав, не вчинення зазначених дій не вказано.

Також, з клопотання прокурора та оскаржуваної ухвали підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 383 Кримінального кодексу України в порядку, визначеному п.3 ч.1 ст. 276 КПК України, не встановлено. Оскільки, під час досудового розслідування не здобуто доказів для оголошення підозри особі, тому питання щодо притягнення будь кого до кримінальної відповідальності не вирішувалось.

Крім цього, у матеріалах справи містилась розписка, яку було надано потерпілим. Така розписка написана зазначеною у заяві про вчинення кримінального правопорушення особою, відтак встановити те чи такий доказ по справі написано саме ОСОБА_10 за допомогою знань лише слідчого не представлялось можливим, оскільки для встановлення всіх обставин справи виникала необхідність у проведенні почеркознавчої експертизи. Проте таку експертизу у кримінальному провадженні проведено не було, що саме по собі вказує на відсутність повноти та об`єктивності проведеного досудового розслідування.

Також, звертає увагу і на те, що в оскаржуваній ухвалі містяться доводи щодо проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, без уточнення таких з наданням належної правової оцінки з боку суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що у даному випадку наявні підстави для вирішення питання про поновлення представнику потерпілого ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_9 строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Як передбачено ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно матеріалів справи ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року було постановлено без виклику ОСОБА_7 , оскільки у матеріалах справи відсутні жодні дані про те, що ОСОБА_7 був повідомлений про день, час та місце розгляду судом клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0003059 від 08.09.2015.

Згідно оскаржуваної ухвали суд врахував клопотання прокурора про розгляд справи за відсутності прокурора та прийняв рішення про розгляд даної справи у відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Крім цього, згідно матеріалів справи копія ухвали Шевченківського районного суду від 23 січня 2023 року на адресу ОСОБА_7 не направлялась.

Таким чином, колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги пропущений з поважних причин, тому його слід поновити.

Щодо розгляду справи по суті, то слід вказати наступне.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала у повній мірі відповідає наведеній нормі закону.

Згідно положень п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Як передбачено ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як встановлено у ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули, зокрема, такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, згідно ст. 12 КК України віднесено до нетяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років, тому особа звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення, якщо з дня його вчинення минуло п`ять років.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, який у постанові від 22.05.2018р. у справі № 665/2387/14-к вказав, що строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

Таким чином, слід дійти висновку, що закриття провадження у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України є безумовним, та з огляду на положення ст.284 КПК України, при невстановленні особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, таке рішення приймається судом за клопотанням прокурора.

Згідно матеріалів справи прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 звернулась до суду першої інстанції з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003059 від 08.09.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3-1 ч. 1 ст.284 КПК України.

Матеріалами справи встановлено, що вказане діяння, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України вчинялось 09 серпня 2012 року.

Колегія суддів вважає, що оскільки з моменту вчинення правопорушення минуло понад 10 років, та зазначене кримінальне правопорушення не відноситься до злочинів, у разі вчинення яких давність не застосовується, тому доводи прокурора про закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного діяння, передбаченого ч.2 ст.190 КК України є вірними і повністю обґрунтованими.

Враховуючи, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ст. 49 КК України, з моменту вчинення кримінальних правопорушень минув, а особу, яка вчинила ці кримінальні правопорушення не встановлено, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні, з метою встановлення особи, що вчинила дане кримінальне правопорушення, проведено комплекс слідчих дій. Зокрема, було допитано потерпілого ОСОБА_7 , неодноразово допитано як свідка ОСОБА_10 , також допитано ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , здійснено тимчасовий доступ до документів та вилучено державний акт на право власності на земельну ділянку та технічну документацію на вказану земельну ділянку. Крім того, здійснено ряд запитів, зокрема в відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в головне управління ДФС у Львівській області, в Перемишлянське ДМС України у Львівській області. Однак, як вбачається, проведеними заходами не встановлено особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення та не здобуто будь які інші докази вчинення злочину.

Стосовно доводів захисника про наявність розписки в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що така може свідчити про наявність у потерпілого ОСОБА_7 з особою, що зазначена в розписці цивільно-правових відносин. В судовому засіданні ОСОБА_7 зазначив, що звертався в порядку цивільного судочинства з позовною заявою до ОСОБА_10 , проте про рух вказаної позовної заяви йому нічого не відомо.

Доводи апелянта про те, що зібрані слідством докази у своїй сукупності дають підстави для визнання конкретних осіб підозрюваними у вчиненні злочинів не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки протягом тривалого періоду часу, органом досудового розслідування постійно проводились дії на встановлення обставин вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, що і вказано прокурором у його клопотанні та належно перевірено судом першої інстанції, проте підстав для оголошення підозри конкретним особам орган досудового розслідування не встановив.

Щодо доводів апелянта про застосування п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України в часі, слід зазначити наступне.

Кримінальне процесуальне законодавство України визначає порядок провадження в кримінальних справах, тобто порядок вчинення процесуальних дій і прийняття кримінальних процесуальних рішень, встановлює кримінальну процесуальну форму, зокрема підстави, умови і порядок здійснення процесуальних дій, види, зміст і форму процесуальних рішень, які можуть бути прийняті під час кримінального провадження

Статтею 5 КПК України визначено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

В своїх доводах апелянт наводить аргументи, які стосуються п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки при внесенні змін до кримінального процесуального закону, які стосувалися його доповнення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, законодавець чітко висловився стосовно того, що вищезазначене положення КПК не має зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін. Фактично йдеться про формулювання законодавцем спеціальної норми, яка стосується застосування цього пункту.

Проте, щодо п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України законодавцем така спеціальна норма сформована не була, тому приймаючи процесуальне рішення про закриття кримінального провадження суд першої інстанції 23 січня 2023 року, відповідно до ст. 5 КПК України, вірно керувався чинним на момент прийняття цього рішення положенням КПК України. Тому доводи апелянта в цій частині колегія суддів вважає безпідставними та до уваги не бере.

Отже, оскільки органом досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, а з моменту його вчинення минуло більше 10 років, тобто строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про задоволення клопотання прокурора та закрив кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Таким чином доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

поновити представнику потерпілого ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року про закриття кримінального провадження - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4