Справа № 761/3684/24
Провадження № 1-кс/761/2993/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 23.01.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000805 від 02.08.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що 23.01.2024 року приблизно о 17:45 год., водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «AUDI A3» р.н. НОМЕР_1 за адресою м. Київ вул. Русанівська Набережна, 4 скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які отримали тілесні ушкодження та були доставлені на лікування до КНП «КМКЛ ШМД».

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.01.2024, за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 4, виявлено та оглянуто автомобіль марки «AUDI A3», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

23 січня 2024 року з місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «AUDI A3», р.н. НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено на територію майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 20-Б.

Постановою слідчого від 23.01.2024 року автомобіль марки «AUDI A3» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

З метою забезпечення збереження речових доказів, здобуття доказів у кримінальному провадженні, необхідністю проведення експертних досліджень з використанням даного транспортного засобу, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином. Разом з тим, в клопотанні зазначає про проведення судового розгляду без його участі.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився. Старшим слідчим СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 надано відомості про те, що ним було повідомлено ОСОБА_4 /володільця тимчасово вилученого транспортного засобу/ про судовий розгляд клопотання про арешт майна.

При цьому, неприбуття вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, надані на його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУ НП у місті Києві за процесуального керівництва прокурорів відділу Київської міської прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом дорожньо-транспортної пригоди, відомості про яку 23.01.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000112, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

23.01.2024 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 4, виявлено та оглянуто автомобіль марки «AUDI A3», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 .

Автомобіль марки «AUDI A3», д.н.з. НОМЕР_1 , 23.01.2024 року з місця ДТП вилучено та поміщено на територію майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м.Київ, вул. Г.Хоткевича, 20-Б.

Постановою слідчого від 23.01.2024 року вилучений автомобіль визнано речовим доказом.

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вказане майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, проведення необхідних експертиз транспортного засобу, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000805 від 02.08.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на: автомобіль марки «AUDI A3» д.н.з. НОМЕР_1 , який гідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , та поміщений на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г.Хоткевича, 20-Б.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя