ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

захисника підозрюваного ОСОБА_8 ,

слідчого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2023 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 грудня 2023 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор»,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , за погодженням із керівником Волинської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 , звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, до 23.12.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.11.2023 року задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.12.2023 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор». Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить до 23.12.2023 року включно. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність прокурором та слідчим ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При продовженні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 був неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини, на теперішній час в силу ст.89 КК України вважається не судимий, підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, що відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а також у вчиненні незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, є військовослужбовцем, вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 необхідно продовжити винятковий запобіжний захід тримання під вартою. Відповідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя, вважав за недоцільне визначати розмір застави.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вважає, що слідчий суддя необгрунтовано скористалася правом не визначити підозрюваному розмір застави, оскільки розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не морже бути завідомо непомірним для нього. Вважає, за можливе призначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 100 розмір прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вказує на те, що при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід врахувати обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є військовослужбовцем, вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану. Крім того, до матеріалів справи додано інформацію про погіршення стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 .

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід із визначенням розміру застави.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги; думку підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; пояснення слідчого; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором та слідчим в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

З урахуванням наведеного, особи підозрюваного та тяжкості інкримінованих йому діянь, того, що ОСОБА_7 був неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини, на теперішній час в силу ст.89 КК України вважається не судимий, підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, що відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а також у вчиненні незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, є військовослужбовцем, вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Слідчим суддею вірно зазначено, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім цього, відповідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому слідчий суддя вважав за недоцільне визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

За таких обставин слідчий суддя обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.12.2023 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор», а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника підозрюваного, апеляційний суд не вбачає.

Дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є військовослужбовцем, вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності продовження до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.

Надана слідчому судді інформація про погіршення стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , а саме необхідність лікування катаракти шляхом хірургічного втручання заміна кришталика, на правильність висновку щодо необхідності продовження до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливає.

Крім цього матеріали провадження не містять, а також ні підозрюваним, ні його захисником не надано в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як суду першої, так і апеляційної інстанцій жодних медичних документів, які підтверджували б неможливість перебування ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, не виявлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2023 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 грудня 2023 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор», залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: