Справа № 175/5350/23
Провадження № 1-кс/175/2568/23
УХВАЛА

"22" грудня 2023 р. смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000031, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2023 року на адресу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000031, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про необхідність повернення клопотання прокурору з наступних підстав.

З клопотання вбачається, що Краматорським РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000031 від 01 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за заявою гр. ОСОБА_3 , що керівник СКП «Ритуальна служба» Краматорської міської ради ОСОБА_4 вимагає неправомірну вигоду за видачу довідки про смерть та поховання трупа доньки.

20.09.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2023 року у кримінальному проваджені за ч. 3 ст. 368 КК України, був проведений обшук офісного приміщення СКП «Ритуальна служба» Краматорської міської ради та виявлено і вилучено документацію, грошові кошти.

28.09.2023 року слідчим Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області внесено відомості до ЄРДР під № 0001364 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Того ж дня, прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінального провадження та присвоєно номер кримінального провадження № 0000031.

У клопотанні про арешт майна прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуків офісного приміщення СКП «Ритуальна служба» Краматорської міської ради з «метою проведення експертних досліджень, проведення слідчих експериментів та збереження вилученого майна, що є речовими доказом у кримінальному провадження, оскільки у разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, продовжено здійснення незаконної видобуток корисних копалин та може значно перешкодити кримінальному провадженню».

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Аналіз вище зазначених норм закону свідчить про чіткі підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При цьому ст. 171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, зокрема, за участю власника майна не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що метою накладення арешту є подальше використання вилученого майна». При цьому дана мета є загальною та неконкретизованою. Крім того, не зазначено які експертні дослідження органу досудового розслідування необхідно провести та конкретні факти і докази, які свідчать про можливість пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження речових доказів.

Також до клопотання не додано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном та не зазначені засоби телефонного зв`язку, що фактично позбавляє слідчого суддю можливості повідомити власника майна та розглянути клопотання з урахуванням строку, визначеного ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про арешт майна слід повернути прокурору для усунення недоліків, що зазначені у цій ухвалі, протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 171, 172, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000031, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі, протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1