Справа № 953/438/24
н/п 1-кс/953/641/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 11.01.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на сувенірну купюру номіналом 500 гривень з написами : «ЦЕ НЕ ГРОШІ», «ЦЕ ПРИКОЛИ», «500 ГРИШОК», вилучену 13.01.2024 під час огляду за участю потерпілої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , місцем зберігання вказаної сувенірної купюри номіналом 500 гривень, після проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, досліджень, у тому числі призначення відповідних судових експертиз визначити камеру схову речових доказів Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 11.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.10.2023 близько 14:00 год., за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 14, невідомий чоловік в кав`ярні " По Харківські" розрахувався купюрою "сувенір" - 500 грн., чим завдав матеріальний збиток на вказану суму ОСОБА_4 .

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 повідомила, що 10.10.2023 близько 14:00 год., за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 14 в кав`ярні " По Харківськи" вона знаходилась на роботі, в цей час прийшов невідомий чоловік, замовив каву на суму за яку розрахувався купюрою "сувенір" - 500 грн.,

Прокурор вказує, що 13.01.2024 в період часу з 18:35 по 18:49 за адресою: АДРЕСА_1 за участю потерпілої ОСОБА_4 було оглянуто вказану несправжню купюру номіналом 500 гривень з написами : «ЦЕ НЕ ГРОШІ», «ЦЕ ПРИКОЛИ», «500 ГРИШОК», яку було вилучено та опечатано.

Вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000128 від 11.01.2024 у відповідності до ст. 98 КПК України, оскільки дане майно може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуто кримінально протиправним шляхом, та є предметом кримінально-протиправних дій. Не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. До клопотання прокурором додано заяву про розгляд клопотання без його участі у зв`язку зі службовою зайнятістю, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Влпсниця майна в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання клопотання була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. До клопотання додано заяву ОСОБА_5 про розгляд клопотання без її участі, проти арешту купюри не заперечує..

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.

Слідча суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими прокурор обґрунтовує свою вимогу, встановила наступне.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з даними, які містяться в протоколі огляду від 13.01.2024, майно на яке прохурор прохає накласти арешт, тимчасово вилучене 13.01.2024.

18.01.2024 до Київського районного суду м. Харкова, надійшло клопотання про арешт вилученого 13.01.2024 в ході огляду майна, за підписом прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Згідно поштового конверту, який міститься в матеріалах справи, дата відправки клопотання 15.01.2024, тобто наступного дня після вилучення майна, з урахуванням того, що 14.01.2024 був вихідним днем.

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, у зв`язку з чим слідча суддя вважає, що процесуальний строк на подання вказаного клопотання не пропущений, тому вважає за можливе, розглянути клопотання по суті.

З наданих матеріалів встановлено, що Харківським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000128 від 12.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України внесені до ЄРДР 12.01.2024 за фактом того, що 28.10.2023 близько 14:00 год., за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 14, невідомий чоловік в кав`ярні " По Харківські" розрахувався купюрою "сувенір" - 500 грн., чим завдав матеріальний збиток на вказану суму ОСОБА_4 (ІТС ІПНП 795 від 11.01.2024).

Згідно з даними, які містяться у заяві ОСОБА_4 від 13.01.2024, остання добровільно видала працівникам поліції несправжню купюру-сувенір номіналом 500 гривень, якою з нею розрахувався невідомий 28.10.2023 в 15:31 год. в кав`ярні по Харківські.

Згідно з даними, які містяться в протоколі огляду від 13.01.2024, огляд місця події проводився на прилеглій ділянці місцевості біля кав`ярні «Кав`ярня по-Харківські», що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Різдвяна, 14, де перебуває ОСОБА_4 , яка в руках тримає, з її слів, несправжню купюру номіналом 500 гривень, якою з нею розрахувався 28.10.2023 невідомий чоловік в кав`ярні за замовлення. Вказану купюру вилучено під час проведення огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, вирішуючи питання щодо обмеження права власності особи під час кримінального провадження, суду слід керуватись нормами Кримінального процесуального законодавства України, які безпосередньо регулюють питання можливого обмеження права власності.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, розпоряджатися чи користуватися ним.

Так, ч.1 ст.170 КПК України зазначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно:

- є доказом злочину;

- підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).

Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів.

Постановою слідчої СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 13.01.2024, сувенірну купюру номіналом 500 гривень з написами : «ЦЕ НЕ ГРОШІ», «ЦЕ ПРИКОЛИ», «500 ГРИШОК», вилучену 13.01.2024 під час огляду за участю потерпілої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000128 від 11.01.2024.

Дослідженням змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному проваджені №0000128 від 11.01.2024, переліку майна, яке було вилучено, встановлено, що існує сукупність розумних підозр вважати, що сувенірна купюра номіналом 500 гривень з написами : «ЦЕ НЕ ГРОШІ», «ЦЕ ПРИКОЛИ», «500 ГРИШОК» відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні.

Тому слідча суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора в частині накладення арешту на вказане вище вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому слідча суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч.1 ст.174 КПК).

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст.174 КПК України).

З урахуванням викладеного, керуючись 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 11.01.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду 13.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: сувенірну купюру номіналом 500 гривень з написами : «ЦЕ НЕ ГРОШІ», «ЦЕ ПРИКОЛИ», «500 ГРИШОК» - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання сувенірнуої купюри номіналом 500 гривень з написами : «ЦЕ НЕ ГРОШІ», «ЦЕ ПРИКОЛИ», «500 ГРИШОК», визначити камеру зберігання речових доказів Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити зберігання речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя- ОСОБА_1