Справа № 358/343/17
провадження № 1-кп/368/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику заяву ОСОБА_6 про визнання його потерпілим у кримінальному провадження № 0000135 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.289 ч.3, ст. 356 КК України та повернення речового доказу - автомобіля, а також питання про зупинення провадження у справі,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звернувся із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000135 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.289 ч.3, ст. 356 КК України та у поверненні йому речового доказу, а саме автомобіля марки Lexus, LS460, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , номерний знак для разових поїздок НОМЕР_2 .

Мотивував заяви тим, що, він є власником транспортного засобу - автомобіля марки Lexus, LS460, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , (номерний знак для разових поїздок НОМЕР_2 ), який належить йому на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.08.2023 року.

Від захисника обвинуваченого йому стало відомо про зміну обвинувачення (перекваліфікацію) стосовно ОСОБА_7 та звернення до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження. Тому з метою захисту своїх прав на майно, яке виступає речовим доказом у даному кримінальному провадженні виникла необхідність звернутись до суду із заявою про залучення його до кримінального провадження як потерпілого у зв`язку завданням йому кримінальним правопорушенням майнової шкоди внаслідок пошкодження належного йому на праві власності транспортного засобу, з урахуванням наступних обставин.

ОСОБА_8 на праві власності належав автомобіль марки Lexus, LS460, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 ,тип ТЗ загальний легковий седан - В, колір чорний, попередній реєстраційний номер НОМЕР_4 зданий 01.10.2014 р., (3502) Олександрійським ВРЕР ДАІ УМВС України в Кіровоградській області виданий номерний знак для разових поїздок НОМЕР_5 (далі - автомобіль).

В листопаді 2014 року ОСОБА_8 продала ОСОБА_9 зазначений автомобіль, за придбання якого ОСОБА_9 сплачено ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 32500 (тридцять дві тисячі п`ятсот) доларів СІІІА. про що свідчить розписка про отримання грошових коштів за проданий автомобіль (копія додається). В зв`язку із продажем автомобіль знято з обліку для реалізації, державний номерний знак НОМЕР_4 зданий 01.10.2014 р., взамін якого (3502) Олександрійським ВРВР ДАІ УМВС України в Кіровоградській області виданий номерний знак для разових поїздок НОМЕР_5 . Проданий автомобіль ОСОБА_8 передано у володіння ОСОБА_9 . В зв`язку із триваючим процесом оформлення продажу автомобіля, зумовленого рядом обставин, ОСОБА_8 видавались ОСОБА_9 довіреності на право користування і розпорядження автомобілем. Так, 21.06.2017 року колишнім власником автомобіля ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_9 видана генеральна довіреність щодо розпорядження автомобілем, яка посвідчена приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу ОСОБА_10 зареєстрована в реєстрі за .№613.

У зв`язку із продажем автомобіля ОСОБА_8 його знято з обліку для реалізації в сервісному центрі МВС (підтверджується обліковою карткою транспортного засобу № НОМЕР_12 від 02.10.2014).

Після передачі ОСОБА_8 автомобіля ОСОБА_9 мною. ОСОБА_6 , із ОСОБА_9 була досягнута домовленість щодо придбання в нього даного автомобіля. В зв`язку з цим ОСОБА_9 передав мені, ОСОБА_6 , право користування автомобілем.

Однак, 26.02.2015 року близько 10 годин ранку зазначеним вище автомобілем, який знаходився у моєму володінні і користуванні, зловживаючи моєю довірою, в шахрайський спосіб заволодів ОСОБА_11 , під виглядом наміру придбання даного автомобіля. При цьому, ОСОБА_11 заволодів ключами та документами на автомобіль.

За фактом заволодіння автомобілем я, ОСОБА_6 , та ОСОБА_9 неодноразово звертались до правоохоронних органів.

В подальшому мені стало відомо про виявлення автомобіля на території Богуславського району Київської області у зв`язку із обставинами заволодіння у ОСОБА_11 вказаним автомобілем ОСОБА_7 та наявністю кримінального провадження №0000135 від 25.03.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 в незаконному заволодінні транспортним засобом за ч. З ст. 289 КК України, яке наразі перебуває в Кагарлицькому районному суді Київської області.

За наявною в мене інформацією, в межах даного кримінального провадження, яке наразі перебуває в Кагарлицькому районному суді Київської області, вказаний автомобіль визнано речовим доказом, описано в якості речового доказу з передачею на зберігання (відомості про належного зберігання у мене відсутні).

Оскільки в мене із ОСОБА_9 існувала домовленість про придбання мною автомобіля ще до його заволодіння ОСОБА_11 , нами із ОСОБА_9 було оформлено правочин купівлі-продажу даного автомобіля.

Так, на підставі виданої ОСОБА_8 довіреності щодо розпорядження автомобілем, посвідченої приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , зареєстрованої в реєстрі за №613, ОСОБА_9 , виступаючи від імені ОСОБА_8 (комітент), 16 листопада 2018 року із суб`єктом господарювання - ТОВ «ЮНИКАВТО» (комісіонер) укладено договір комісії №7532/18/001144. на підставі якого ТОВ «ЮНИКАВТО» як комісіонер за договором зобов`язалось за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один/ або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу: марка, модель LEXUS LS 460 СЕДАН-В, 2007 року випуску, колір чорний, VIN, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , зареєстрований за власником (комітентом за Договором комісії) 01.10.2014 року за ціною не нижче узгодженої сторонами, а саме: 655112.08 грн.

16 листопада 2018 року мною, ОСОБА_6 , із комісіонером за вказаним вище договором - суб`єктом господарювання ТОВ «ЮНИКАВТО» укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7532/18/001144, на підставі якого я придбав зазначений автомобіль за ціною 655112,08 грн. На підставі даного договору купівлі- продажу мною сплачено вартість автомобіля, з урахуванням п. 2.1. договору.

Таким чином, мною як покупцем були виконані всі взяті на себе зобов`язання, передбачені Договором купівлі-продажу транспортного засобу № 7532/18/001144 від 16.11.2018 року, а саме: в повному обсязі здійснено оплату придбаного транспортного засобу, прийнято транспортний засіб у власність.

Пунктом 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 p. N 1388. із змінами (у редакції постанови КМУ від 23.12.2009 р. N1371 (1371- 2009-п) (далі - Порядок державної реєстрації) визначено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Згідно з пунктом 7 Порядку державної реєстрації власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.

Відповідно до пункту 8 Порядку державної реєстрації державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

На підставі укладеного мною з ТОВ «ЮНИКАВТО» договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7532/18/001144 від 16.11.2018 року в Територіальному сервісному центрі МВС 3542 здійснено перереєстрацію на моє ім`я, ОСОБА_6 , придбаного мною автомобіля ЬЕХ118, Ь8 460, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер , НОМЕР_8 з видачею мені свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.08.2023 та державного номерного знаку НОМЕР_9 .

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, наразі я являюсь єдиним законним власником автомобіля І.ГСХІ^, 460, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , ДІВ НОМЕР_9 (попередній номерний знак для разових поїздок НОМЕР_5 ), який належить мені на праві власності та зареєстрований на моє ім`я згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.08.2023.

В зв`язку з цим будь-які інші особи не мають майнових прав па даний автомобіль, у тому числі визнані в даному кримінальному провадженні потерпілі - ОСОБА_11 , ОСОБА_5 .

У зв`язку із завданням мені кримінальним правопорушенням майнової шкоди, що полягає у пошкодженні належного мені транспортного засобу, моє право власності підлягає захисту.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів №№2. 4. 7 та 11 до Конвенції", ст.ст.316, 317. 319, 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріпляє право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися.

За статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із п. 3,5 ч. 2 ст. 315 КПК України суд з метою підготовки до судового розгляду з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчиняє інші дії. необхідні для підготовки до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1,2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 7 ст. 55 КПК України якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого. Такий висновок міститься у Постанові Верховного Суду у справі № 439/397/17 від 16.01.2019.

Отже, юридичною підставою появи в кримінальному процесі потерпілого є наявність передбачених законом приводів для визнання особи такої, в даному випадку це заява про визнання особи потерпілою. Процесуальний закон не обмежує права особи на будь-якій стадії судового провадження звернутися до суду із заявою про визнання його потерпілим.

15.08.2023 мною за участю ОСОБА_13 проведено огляд вказаного автомобіля за місцем його знаходження на території ПТ1 «Богуславська юридична група» (код ЄДРГІОУ 36621576) за адресою: Київська область, м. Богуслав. вул. Будівельна. 251, про зо складено акт огляду майна від 15.08.2023. При візуальному огляді даного транспортного засобу ззовні виявлено, що він має значні механічні пошкодження, деформований кузов, корозійні пошкодження кузову та деталей, розукомплектований, знаходиться в неробочому та занедбаному стані. Деформаційні пошкодження по всій області кузову, задня частина зруйнована, деформовані верхня частина (внаслідок перекидання автомобіля), передня частина до моторного відсіку. У салоні автомобіля спрацьована система безпеки, що може бути наслідком сильного удару, пов`язаного з дорожньо-транспортною пригодою. Умови зберігання автомобіля незадовільні. Стан автомобіля за його місцезнаходженням на дату огляду зображений на фото, що додаються до даного акту.

Як зазначено вище, за даними кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_7 , заволодівши автомобілем марки Lexus, LS460, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , номерний знак для разових поїздок НОМЕР_2 , яким 24.03.2016 було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень. Тим самим такими діями мені як власнику автомобіля задана майнова шкода у зв`язку з пошкодженням автомобіля, вартість якого підтверджується матеріалами кримінального провадження та доданими мною документами.

Виходячи із вищенаведеного, існують достатні підстави для залучення ОСОБА_6 , у якості потерпілого до кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 25.03.2016 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Також ОСОБА_6 клопотав в порядку вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 25.03.2016 року повернути (передати) безоплатно мені, ОСОБА_6 , легковий автомобіль марки ЬЕХШ, модель ЬБ 460, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № .НОМЕР_13, тип ТЗ загальний легковий седан - В, колір чорний, державний номерний знак НОМЕР_9 (попередній номерний знак для разових поїздок НОМЕР_5 ). який належить йому на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.08.2023, визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні. Обгрунтував тим, що автомобіль, який є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, вже тривалий час перебуває на зберіганні як речовий доказ (вже понад 7 років), що призводить до погіршення корисних властивостей транспортного засобу, спричиняє ризики пошкодження чи втрати майна у зв`язку з його неналежним зберіганням. Водночас, внаслідок тривалого вилучення автомобіля в межах даного кримінальногопровадження істотним чином обмежуються мої права власника у зв`язку зпозбавленням мене володіння і користування своїм майном, тоді як з урахуваннямспливу вже понад 7 років після вилучення транспортного засобу, подальша тривалістьрозгляду даного кримінального провадження наразі є нсвизначеною.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав клопотання.

Захисник обвинуваченого вважала, що клопотання не підлягає задоволенню так як ОСОБА_6 не був власником автоиобіля на час вчинення злочину і шкоди йому не спричинено та розгляд справи не завершено і слід зупинити кримінальне провадження до звільнення ОСОБА_7 з військової служби.

Потерпіла і прокурор теж вважали, що клопотання не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом автомобілем марки Lexus, LS460 номерний знак транзит НОМЕР_5 24.06.2016 року і вказані дії кваліфіковано органом досудового слідства по ст.289 ч.3 КК України. Постановою слідчого від 28.03.2016 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом.

Також обвинувачується у вчиненні 24.06.2016 року кримінального правопорушення по ст.356 КК України у зв`язку зі зміною в суді прокурором обвинувачення і бажанням потерпілої підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Відповідно до ст.55 КПК України передбачено:

1. Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

5. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У суда наявні очевидні та достатні підстави вважати, що заява ОСОБА_6 про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди , зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України , так як на час вчинення інкримінованих злочинів ОСОБА_6 не був власником автомобіля який є обєктом злочинів, що вбачається з обгрунтування заяви про визнання потерпілим. А тому слід відмовити ОСОБА_6 про визнання потерпілим .

Відповідно до ст.100 ч.9,12 КПК України передбачено:

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

На даний час неможливо вирішити питання про повернення речового доказу - автомобіля, так як це питання вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 2.09.2022 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 зупинялось до звільнення ОСОБА_7 з військової служби.

Ухвалою суду від 23.10.2023 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 відновлено для розгляду вказаних клопотань ОСОБА_6 які на даний час розглянуто.

Згідно з ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

З наявних у справі матеріалів та клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зупинення судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 з 13.03.2022 року призваний для проходження військової служби на особливий період і проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_11 , з огляду на що, судове провадження слід зупинити на підставі ч. 1 ст. 335 КПК України.

Керуючись ст. 335, 369-372 КПК України, суд,-

Ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000135 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.289 ч.3, ст. 356 КК України та у поверненні йому речового доказу, а саме автомобіля марки Lexus, LS460, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , номерний знак для разових поїздок НОМЕР_2 .

Кримінальне провадження №0000135 від 25.03.2016 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.289 ч.3, ст. 356 КК України зупинити до звільнення ОСОБА_7 з військової служби.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2