22.12.2023
Справа № 642/7474/23
Провадження № 642/4057/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м.Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

Слідчим відділом СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесено 15.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001813 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, 15.12.2023, близько 06.49 годин, на автодорозі "Київ-Харків-Довжанський" 200 метрів вул. Майдан Кононенко, автомобілем «ВАЗ 21121" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який в наслідок ДТП отримав тілесні ушкодження.

В період часу з 09:00 год. по 10:20 год. 15.12.2023 старшим слідчим ОСОБА_6 проведено огляд місця зазначеної дорожньо-транспортної події, у ході якого встановлено, що автомобіль «ВАЗ 21121" д.н.з. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились від ДТП.

15 грудня 2023 року старшим слідчим ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_7 , було винесено постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, а саме: автомобіль «ВАЗ 21121" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль «ВАЗ 21121" д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «ВАЗ 21121" д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або відчуження вилученого майна, виникла необхідність в арешті автомобілю «ВАЗ 21121" д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення судових авто технічних експертиз з метою встановлення обставин, що мають значення у кримінальному провадженні.

Необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.

Прокурор подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність

Власник майна подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність де вказав, що проти арешту автомобіля не заперечує.

Суд, дослідивши клопотання з додатками, приходить до наступного.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Постановою слідчого від 15.12.2023р. вказаний у клопотанні автомобіль було визнано речовим доказом.

На даний час судом встановлено, що автомобіль ВАЗ-21121 д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом, може зберігати на собі сліди ДТП, тобто може зберігати сліди кримінального правопорушення і щодо цього автомобіля необхідно провести судову експертизу щодо механізму ДТП. Отже, з метою запобігання у тому числі ненавмисного знищення, спотворення чи приховання вказаного у клопотанні автомобіля, є доцільним накласти арешт на вказане майно. Невжиття накладення арешту може призвести до приховання, знищення або спотворення речового.

Разом із цим, після проведення необхідних експертиз, слідчому необхідно визначитися щодо доцільності подальшого перебування автомобіля під арештом.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 21121" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Зберігати автомобіль на території спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1