ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0001122 від 06 липня 2022 року, №0001079 від 17 вересня 2022 року, №0000848 від 15 червня 2022 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працює, судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2022 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів та кримінального проступку), передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 1, 2 ст. 303, ч. 2 ст. 389 КК України і призначено йому покарання:

за ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;

за ч. 1 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 до відбуття визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2022 року та остаточно ОСОБА_7 до відбуття визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 13 (тринадцять) днів.

Запобіжний захід застосований стосовно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з дня приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк покарання термін його попереднього ув`язнення, періоди з дня його затримання, тобто з 06 липня 2022 року по 08 липня 2022 року, з 10 квітня 2023 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено долю речових доказів та арештованого майна.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 05 липня 2022 року, близько 14 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу бару "Верес", що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Замкова, буд. 1а, діючи з злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно - небезпечних наслідків свого діяння у вигляді спричинення смерті потерпілому, хоча повинен був і міг їх передбачити, якби був більш обачливий, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_9 , усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер своїх дій, умисно наніс один удар долонею лівої руки в ділянку правої щоки ОСОБА_9 , внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та з попередньо наданим прискоренням впав і вдарився лівою тім`яно-потиличною ділянкою голови об тупу тверду необмежену контактуючу поверхню у вигляді бруківки.

Своїми вищевказаними необережними протиправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді осаднень в лівій тім?яно-потиличній ділянці, дифузно-обмеженого крововиливу на внутрішній поверхні м?яких тканин голови в цій же ділянці, крововиливів під мозкові оболонки (півкулевої правосторонньої субдуральної гематоми, субарахноїдальних крововиливів на конвекситальній та базальній поверхні в правій лобно-скроневій ділянці та півкулях мозочка, внутрішньомозковго крововиливу в лівій лобній ділянці (забою).

Згідно висновку судово-медичного експерта за № 260 від 28 липня 2022 року тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку та крововиливами під оболонки, стосовно живих осіб, належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілого, яка настала о 05 год. 30 хв. 06 липня 2022 року у відділенні КП "Волинський медичний центр терапії залежностей".

Крім того, він же, усвідомлюючи значення своїх дій, які полягають у посяганні на суспільні відносини, що забезпечують основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків та сприяють поширенню аморальності в інтимних стосунках людей, ігноруючи вимоги суспільної моралі, відповідно до яких задоволення статевих потреб повинне здійснюватись без прояву розпусти, безладних статевих контактів і проституції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи бажання займатися законною трудовою діяльністю, бажаючи мати дохід і стабільне джерело доходу від незаконної діяльності пов`язаної із сексуальною експлуатацією інших жінок запропонувавши ОСОБА_10 зайнятись проституцією при її посередництві, на що остання погодилася та, в подальшому, домовились про вчинення щодо неї сутенерства, а саме, вчинення дій по забезпеченню її зайняттям проституцією, які полягали у підшукуванні клієнтів, звідництві ОСОБА_10 , з особами чоловічої статі для надання їм послуг сексуального характеру, домовленостях з ними за ціну послуг сексуального характеру, забезпеченні транспортування до них ОСОБА_10 , отриманні плати від клієнтів за надані ними сексуальних послуги, забезпеченні останньої засобами контрацепції, а також відверненні насильства та обману щодо них з боку клієнтів.

Так, 15 липня 2022 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинив сутенерство відносно ОСОБА_10 , а саме, звів її із раніше незнайомим ОСОБА_11 для надання останньою йому послуг сексуального характеру за гроші, що виразилось в організації їхньої зустрічі в приміщенні готелю "Профспілковий", за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Відродження, буд.24, де ОСОБА_10 , надала сексуальні послуги вказаній вище особі за гроші, чим ОСОБА_7 забезпечив останню зайняттям проституцією, гарантуючи здійснення нагляду і опіки, відвернення насильства та обману щодо неї з боку клієнта, за що вказаним чоловіком сплачені грошові кошти ОСОБА_10 у сумі 400 грн., які в подальшому остання передала ОСОБА_7 , як винагороду за організацію надання сексуальних послуг.

Він же, 20 липня 2022 року, близько 13 год. (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, вчинив сутенерство відносно ОСОБА_10 , а саме, звів її із раніше незнайомим ОСОБА_12 для надання останньою йому послуг сексуального характеру за гроші, що виразилось в організації їхньої зустрічі в приміщенні будівлі "Теремнівські сауни" за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Мисливська, буд. 1, де ОСОБА_10 , надала сексуальні послуги вказаній вище особі за гроші, чим ОСОБА_7 забезпечив останню зайняттям проституцією, гарантуючи здійснення нагляду і опіки, відвернення насильства та обману щодо неї з боку клієнта, за що вказаним чоловіком сплачені грошові кошти ОСОБА_10 у сумі 1000 грн., які в подальшому остання передала ОСОБА_7 , як винагороду за організацію надання сексуальних послуг.

Він же, 28 липня 2022 року, близько 12 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, вчинив сутенерство відносно ОСОБА_10 , а саме, звів її із раніше незнайомим ОСОБА_13 (анкетні дані легендовано) для надання останньою йому послуг сексуального характеру за гроші, що виразилось в організації їхньої зустрічі в приміщенні будівлі "Профспілковий", за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Відродження, буд. 24, де ОСОБА_10 , надала сексуальні послуги вказаній вище особі за гроші, чим ОСОБА_7 забезпечив останню зайняттям проституцією, гарантуючи здійснення нагляду і опіки, відвернення насильства та обману щодо неї з боку клієнта, за що вказаним чоловіком сплачені грошові кошти ОСОБА_10 у сумі 1000 грн., які в подальшому остання передала ОСОБА_7 , як винагороду за організацію надання сексуальних послуг.

Він же, 01 серпня 2022 року, близько 18 год. 00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, вчинив сутенерство відносно ОСОБА_10 , а саме, звів її із раніше незнайомим ОСОБА_11 для надання останньою йому послуг сексуального характеру за гроші, що виразилось в організації їхньої зустрічі в приміщенні готелю "Профспілковий" за адресою: Волинська область, місто Луцьк, проспект Відродження, буд. 24, де ОСОБА_10 , надала сексуальні послуги вказаній вище особі за гроші, чим ОСОБА_7 забезпечив останню зайняттям проституцією, гарантуючи здійснення нагляду і опіки, відвернення насильства та обману щодо неї з боку клієнта, за що вказаним чоловіком сплачені грошові кошти ОСОБА_10 у сумі 600 грн., які в подальшому остання передала ОСОБА_7 , як винагороду за організацію надання сексуальних послуг.

Він же, 11 серпня 2022 року, близько 19 год. 12 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, вчинив сутенерство відносно ОСОБА_10 , а саме, звів її із раніше незнайомим ОСОБА_14 (анкетні дані легендовано) для надання останньою йому послуг сексуального характеру за гроші, що виразилось в організації їхньої зустрічі в приміщенні готелю "Профспілковий" за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Відродження, буд. 24, де ОСОБА_10 , надала сексуальні послуги вказаній вище особі за гроші, чим ОСОБА_7 забезпечив останню зайняттям проституцією, гарантуючи здійснення нагляду і опіки, відвернення насильства та обману щодо неї з боку клієнта, за що вказаним чоловіком сплачені грошові кошти ОСОБА_10 у сумі 1000 грн., які в подальшому остання передала ОСОБА_7 , як винагороду за організацію надання сексуальних послуг.

Він же, 19 серпня 2022 року, близько 17 год. 30 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, вчинив сутенерство відносно ОСОБА_10 , а саме, звів її із раніше незнайомим ОСОБА_14 (анкетні дані легендовано) для надання останньою йому послуг сексуального характеру за гроші, що виразилось в організації їхньої зустрічі в приміщенні готелю "Леофіт" за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Відродження, 15а, де ОСОБА_10 , надала сексуальні послуги вказаній вище особі за гроші, чим ОСОБА_7 забезпечив останню зайняттям проституцією, гарантуючи здійснення нагляду і опіки, відвернення насильства та обману щодо неї з боку клієнта, за що вказаним чоловіком сплачені грошові кошти ОСОБА_10 у сумі 1000 грн., які в подальшому остання передала ОСОБА_7 , як винагороду за організацію надання сексуальних послуг.

Крім того, ОСОБА_7 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин. З 08 липня 2022 року засудженого поставлено на облік Луцького РВ філії ДУ "Центр пробації" у Волинській області, при цьому, 20 липня 2022 року належним чином письмово ознайомлено з умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також про передбачену ч. 2 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що у останнього відібрано підписку.

В подальшому, 01 серпня 2022 року засудженого ОСОБА_7 направлено до КП "Парки та сквери м. Луцька", що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Рівненська, 119, та зобов`язано приступити до виконання громадських робіт з 02 серпня 2022 року.

Однак, засуджений ОСОБА_7 , будучи відповідно до ст. 37 КВК України зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт 04.08.2022, 05.08.2022, 08.08.2022, 09.08.2022, 10.08.2022, 11.08.2022, 12.08.2022, 15.08.2022, 16.08.2022, 17.08.2022, 18.08.2022, 19.08.2022, 22.08.2022, 23.08.2022, 24.08.2022, 25.08.2022, 26.08.2022, 29.08.2022, 30.08.2022, 31.08.2022, без поважних причин, не з`явився для відбування громадських робіт, що згідно вимог ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

За таких обставин, ОСОБА_7 вчинив умисні дії, які виразились у вбивстві, вчиненому через необережність, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у сутенерстві, тобто забезпеченні зайняття проституцією, також вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 303 КК України.

Також, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у сутенерстві, тобто забезпеченні зайняття проституцією, вчиненими повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 303 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності винуватості обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій, оскаржує судове рішення з мотивів невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Захисник вказує про те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав вину, що фактично є обставинами, які пом`якшують покарання. Вважає, що враховуючи усі обставини кримінального провадження в сукупності, дані про особу обвинуваченого, у суду наявні законні підстави для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, а також ст. 75 КК України, яке й буде достатнім та необхідним для досягнення основної мети покарання.

Посилаючись на викладене вище, захисник просить оскаржений вирок змінити. Призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України за: ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; ч. 1 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; ч. 2 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту на строк 1 місяць. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2022 року та остаточно до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців 10 днів.

Звільнити ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, прокурора, який апеляційну скаргу сторони захисту заперечив, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить такого висновку

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження, в частині епізоду обвинувачення за ч. 2 ст. 389 КК України, за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та його кваліфікація за ч. 2 ст. 389 КК України є правильними. При цьому, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції. Діям обвинуваченого дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 1, 2 ст. 303 КК України, за обставин вказаних у вироку, стверджуються зібраними в кримінальному провадженні та належним чином перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку, правильно кваліфікувавши його дії. Обставини, встановлені у вироку ґрунтуються на повному, всебічному та неупередженому дослідженні доказів, зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, та ніким із учасників судового провадження не оскаржуються.

Водночас, захисник обвинуваченого у поданій апеляційній скарзі вказує про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі винного внаслідок суворості і, відповідно вважає, що є цілком законні підстави для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, та ст. 75 КК України, тобто не пов`язаного із реальним відбуттям покарання.

Проте такі доводи до уваги судом не приймаються з огляду на таке.

При призначенні покарання суд у відповідності до вимог ст. 50, 65 КК України повинен призначити його з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що вказані вище вимоги матеріального права при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання були повністю дотримані судом першої інстанції, а також в повній мірі враховані обставини, на які зроблено посилання в апеляційній скарзі, поданій стороною захисту.

Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і дані про його особу.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд правильно відніс активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З достатньою повнотою судом взято до уваги і дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме те, що він молодого віку, конкретні обставини справи, відомості про його стан здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога, перебував на стаціонарному лікуванні у КП "Волинський медичний центр терапії залежностей" у 2021 році з діагнозом: "Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація", а також думку потерпілої, яка викладена в письмовій заяві, про призначення суворого покарання обвинуваченому.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримуючись вимог ст. 50, 65 КК України дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання, в межах санкцій частин статей, за якими його засуджується, ближче до мінімальних меж.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновками суду першої інстанції щодо виду і строку призначеного ОСОБА_7 покарання та вважає його необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таким, що не можна вважати надто суворим в даному випадку, як про це зазначає в апеляції сторона захисту.

Водночас, з приводу апеляційних доводів про можливість застосування положень ст. 69 КК України, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Дійсно, положеннями ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленого для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Апеляційний суд зазначає, що при визначенні поняття обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України, згідно з якими підстави, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають знаходитися у зв`язку з метою злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час його вчинення, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного. Суд, застосовуючи положення ст. 69 КК України при призначенні покарання, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що його пом`якшують, а й обґрунтувати яким чином такі обставини істотно знизили чи мали би знизити ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Зважаючи на обставини вчинення кримінальних правопорушень та його наслідки, зокрема те, що обвинувачений діючи з злочинною недбалістю необережними протиправними діями спричинив потерпілому тілесні ушкодження від яких останній помер, суспільну небезпеку злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 303 КК України, яка полягає в загрозі для моральності, статевої свободи, здоров`я, волі і гідності особи, тому колегія суддів вважає, що наявність декількох встановлених судом пом`якшуючих обставин, жодним чином не дає достатніх підстав для застосування положень ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання ніж передбачено санкціями інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

Отже, встановлені судом наведені вище пом`якшуючі покарання обставини, та дані про особу обвинуваченого в даному випадку з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, обставин їх вчинення та наслідків від них, на думку колегії суддів, не можуть вважатись такими, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і впливають на пом`якшення покарання в розумінні ст. 69 КК України.

Також, оскільки обвинувачений визнаний винним у вчиненні умисних дій, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, то можливо зробити висновки, що ОСОБА_7 не схильний до дотримання належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього обов`язків, а тому відсутні обґрунтовані підстави для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

З огляду на наведене, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає голослівними та до уваги не приймає, оскільки вони, як вбачається з оскарженого вироку, фактично повністю були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Таким чином, підстав для зміни вироку та пом`якшення обвинуваченому призначеного покарання шляхом призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, або ж ст. 75 цього Кодексу, з мотивів наведених стороною захисту, апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а оскаржений вирок слід залишити без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: