КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/7306/23 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/5022/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві приватної власності, окрім житла; - за ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві приватної власності, окрім житла. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві приватної власності, окрім житла. Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з моменту взяття під варту, а саме з 20 квітня 2023 року. Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили - залишено без зміни. Згідно вироку, уневстановлені досудовим розслідуванням день, час та місці, у ОСОБА_8 , виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу та особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах з метою збуту. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 , у невстановлені день, час та місці незаконно придбав та розпочав зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, упакований в 1 поліетиленовий зіп-пакет та особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, упаковану в 1 прозорий поліетиленовий зіп-пакет. У подальшому, 20 квітня 2023 року, близько 14 год. 50 хв., ОСОБА_8 , який перебував поблизу будинку № 44-А, що за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, був зупинений працівниками поліції, на запитання щодо наявності у нього речей, речовин, обіг яких обмежений або заборонений, останній повідомив, що має. Після того, ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та під час особистого обшуку у останнього виявлено та вилучено поліетиленовий зіп-пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс; поліетиленовий прозорий зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, які ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав у великих розмірах з метою збуту. У ході досудового розслідування встановлено, що надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 8,95 г. Надана на дослідження кристалоподібна речовина бежевого кольору, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP у речовині становить 6,496 г. Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та місці у ОСОБА_8 , виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у особливо великих розмірах, особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах та особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 , у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та місці незаконно придбав та розпочав зберігати з метою збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін у особливо великих розмірах, особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у особливо великих розмірах та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс. У подальшому, 20 квітня 2023 року, у період часу з 17 год. 34 хв. по 18 год. 29 хв., за місцем проживання ОСОБА_8 : АДРЕСА_2 , проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін в особливо великих розмірах, особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1 -феніл- 2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в особливо великих розмірах та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

У ході досудового розслідування встановлено, що в наданій на дослідження порошкоподібній речовині блідо-рожевого кольору міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 20,965 г. В наданих на дослідження кристалоподібних речовинах коричневого кольору, виявлена особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пенган-1-он) в речовинах становить 34,628 г. Надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 72,62 г.

Прокурор у кримінальному провадженні, не погоджуючись із вироком суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, ухвали новий, яким ОСОБА_8 призначити покарання без застосування ст. 69 КК України: за ч. 2 ст. 307 КК України - 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В решті вирок суду залишити без змін. На обґрунтування доводів прокурор зазначає, що підставою для застосування судом ст. 69 КК України була наявність двох пом`якшуючих обставин. Разом з тим, суд не навів мотивів, який саме збіг сімейних тяжких обставин призвів до вчинення саме в цей час інкримінованого злочину. В судовому засіданні такі факти не досліджувалися. Судом не встановлено, коли саме обвинуваченого позбавлено батьківського піклування, часові проміжки між цією подією та подією злочину, причинно-наслідковий зв`язок цих подій. До моменту затримання обвинувачений проживав зі своїм братом, що вказує на наявність певних родинних зв`язків, тому в даному випадку відсутні підстави для застосування ст.69 КК України. Таким чином, суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, думку захисника та обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного. Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення прокурором у апеляційній скарзі не заперечуються, питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України не ставиться. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував положення статей 50, 65 КК України, та обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , згідно ст. 66 КК України, визнав його щире каяття та, що він вчинив кримінальні правопорушення, внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, оскільки виховувався без повноцінного батьківського виховання. Обставини, що обтяжують покарання суд не встановив.

Суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання врахував характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини кримінального провадження, а саме його відношення до вчинених неправомірних дій, повне визнання ним вини, матеріали, що характеризують його особу, який офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності. При цьому, суд врахувавши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з урахуванням особи обвинуваченого, дійшов висновку про доцільність застосування положень ст. 69 КК України із призначенням основного покарання нижчим від найнижчої межі, встановленої ч. 3 ст. 307 КК України, з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації усього майна, що належить обвинуваченому на праві приватної власності, окрім житла, оскільки ці покарання необхідні для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів, так і іншими особами.

Крім того, суд врахувавши ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, один з яких, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким, вчинених із прямим умислом, дані про особу обвинуваченого та розмір покарання, не знайшов підстав для застосування щодо ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України.

Так, ОСОБА_8 визнаний судом винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, особливо небезпечної психотропної речовини та психотропної речовини у особливо великих розмірах. Дії, передбачені цією статтею, караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ч.1 ст.69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. Щире каяття характеризується відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які їй ставляться в провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність.

З вироку суду вбачається, що провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений надав добровільно пояснення, вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, висловив щире каяття у вчиненому, дійсність якого у апеляційного суду не викликає сумнівів.

Сторона обвинувачення заперечує наявність в даному випадку пом`якшуючої обставини - вчинення злочинів внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Однак, за матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого, який має зареєстроване місце проживання в м. Києві, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, скарги за місцем проживання на нього не надходили, вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с.50 - 56).

У матеріалах провадження міститься копія свідоцтва про смерть матері обвинуваченого, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_8 зроблено в порядку ст.135 Сімейного кодексу України, відповідно до витягу обліково-статистичної картки обвинувачений з 21 квітня 2008 року перебуває на обліку дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування (а.п. 34, 35, 36), що свідчить про збіг тяжких сімейних обставин (виховання без повноцінного батьківського піклування).

Посилання прокурора на те, що до моменту затримання обвинувачений проживав зі своїм братом, що вказує на наявність певних родинних зв`язків, тому в даному випадку відсутні підстави для застосування ст. 69 КК України, на думку колегії суддів, є необґрунтованими. Матеріали провадження не містять інформації про те, що брат обвинуваченого офіційно здійснював обов`язки щодо піклування за ОСОБА_8 .

Враховуючи молодий вік обвинуваченого, наведені вище дані, що характеризують його особу, встановлені судом пом`якшуючі обставини на переконання апеляційного суду істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, та є достатніми для застосування в даному випадку при призначенні покарання положень ст. 69 КК України, яке визначено місцевим судом.

Колегія суддів в даному випадку не вбачає підстав для скасування зазначеного вироку в частині призначеного покарання за ч.3 ст.307 КК України.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання узгоджується зстаттями 50, 65 КК України, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,- У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: ____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4