Справа № 135/1242/23
Провадження № 1-кс/135/326/23
У Х В А Л А

іменем України

12.10.2023 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ладижин Вінницької області клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Гайсинського РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, офіційно не неодруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

12 жовтня 2023 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Гайсинського РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, в якому він просить: 1. Застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, терміном до 60 діб. 2. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) прибувати до слідчого відділення ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, прокуратури та суду за першою вимогою; 2) цілодобово не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділенням поліції №3 Гайсинського РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000163 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зокрема, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Слідчий посилається на такі фактичні обставини, що були встановлені у ході досудового розслідування.

17.09.2023 близько 12.50 год, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_3 , власником якого являється ТОВ «Вигідна покупка», маючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вирішив викрасти зарядний пристрій «Power bank» торгової марки «VIVA» моделі «VR12 10000 mAh», в комплекті з USB-кабелем, що знаходився на одній із торгівельних полиць магазину.

Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в період воєнного стану, який діє відповідно до Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого відповідно до Закону України № 3275-IX від 27.07.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб витягнув із заводської картонної упаковки зарядний пристрій «Power bank» торгової марки «VIVA» моделі «VR12 10000 mAh», в комплекті з USB-кабелем, вартість яких згідно з висновком експерта №5834/23-21 від 22.09.2023 становить 522 грн, та помістив до зовнішньої правої кишені шортів, в які був одягнений, а упаковку залишив на торгівельній полиці магазину.

Після цього, ОСОБА_4 , не розрахувавшись на касі за зарядний пристрій «Power bank» торгової марки «VIVA» моделі «VR12 10000 mAh», в комплекті з USB-кабелем, вийшов із приміщення магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та попрямував до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 . Викраденим зарядним пристроєм «Power bank» торгової марки «VIVA» моделі «VR12 10000 mAh», в комплекті з USB-кабелем, ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме залишив собі для власного користування. Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ТОВ «Вигідна покупка» майнової шкоди на суму 522 грн.

Відповідні обставини підозри підтверджуються вагомими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Наявні обставини, які свідчать про ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, щодо: (1) переховування від органу досудового розслідування та/або суду; (2) незаконного впливу на потерпілого та свідків; (3) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання

Прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підтримав з підстав наведених у ньому. Зазначив, що зібрані на теперішній час докази свідчать про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, що йому інкримінуються та підтверджують існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За твердженням прокурора, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу є необхідним заходом для досягнення дієвості кримінального провадження, запобігання існуючим ризикам та виконання ним процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково, та обрати йому домашній арешт у нічний час. В обґрунтування своєї позиції підозрюваний послався на те, що цілодобовий домашній арешт позбавить його можливості утримувати сім`ю, а саме цивільну дружину та її двох неповнолітніх дітей, а також позбавить роботи. На даний час він працює не офіційно на будівельному об`єкті та отримує стабільний дохід.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 підтримав позицію свого підзахисного та просив обрати йому домашній арешт у нічний час з мотивів зазначених підозрюваним.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (ч. 1, 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК).

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені ч. 5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 1 - 5, 7 ст. 194 КПК).

В ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зазначає відомості про: (1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється особа; (2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; (3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; (4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; (5) запобіжний захід, який застосовується (ч. 1 ст. 196 КПК).

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази та мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали за наслідками розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи сторін та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи ст. 8, 9 КПК, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. пунктом 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_4 слідчий доводив фактичними даними, які містяться у таких документах: протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.09.2023, заяві про добровільну видачу ОСОБА_4 зарядного пристрою «Power bank» торгової марки «VIVA» моделі «VR12 10000 mAh», в комплекті з USB-кабелем, протоколі огляду предмету від 18.09.2023, протоколі допиту свідка ОСОБА_7 , протоколі допиту представника потерпілого ОСОБА_8 , протоколі від 19.09.2023 про зняття показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, диском з відеозаписом (з камер спостереження в магазині ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), протоколі огляду відеозапису, висновку судово-товарознавчої експертизи №5834/23-21 від 22.09.2023, протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , протоколі допиту свідка ОСОБА_10 , протоколі допиту свідка ОСОБА_11 .

Наведені докази у сукупності з іншими документами, що були додані до клопотання формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до злочину у вчиненні якого він підозрюється органом досудового розслідування. Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК

Слідчий суддя звертає увагу на положення ч. 1 ст. 177 КПК, відповідно до яких метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ряду спроб, які визначені у цій нормі як ризики.

Отже, метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення названих ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

В обґрунтування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 слідчий посилається на тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється; дані щодо особи підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, неодружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. При цьому, офіційного джерела доходу не має. Тому, з огляду на страх перед невідворотно суворим покаранням за вчинений злочин, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні слідчий обґрунтовує тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, слідчі дії не завершені, свідки проживають на території м. Ладижин Гайсинського району та ОСОБА_4 може впливати на них, з метою зміни показів для уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що під час застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вчинив новий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому перебуваючи на свободі може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Оцінюючи наявність ризиків на існування яких посилається сторона обвинувачення слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні та під час судового засідання, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Так, зокрема, злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обґрунтованим вважає слідчий суддя і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи наявність цього ризику слідчий суддя бере до уваги той факт, що кримінальне провадження перебуває фактично на початковому етапі та органу досудового розслідування потрібно буде допитати ряд свідків для встановлення обставин у цьому кримінальному провадженні.

При оцінці існування цього ризику слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Натомість ризик впливу на потерпілого на переконання слідчого судді не є обґрунтованим, адже слідчим не наведено, у який саме спосіб підозрюваний може вплинути на представника потерпілого, враховуючи, що останній проживає в іншій місцевості і підозрюваний з ним не знайомий.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення знайшов підтвердження в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_4 будучи під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого Тростянецьким районним судом Вінницької області в іншому кримінальному провадженні, підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Щодо запобіжного заходу, який застосовується

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризику переховування від слідства та суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , які передбачають покарання у виді позбавлення волі, характеру та обставин справи, особи ОСОБА_4 , дійшов висновку, що на теперішній час, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Разом з тим при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя враховує доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_4 проживає у цивільному шлюбі та має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, які в силу свого віку потребують певного піклування, має дохід від тимчасових заробітків, хоча офіційно і не працевлаштований. А тому слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби буде достатнім для попередження вказаним вище ризикам.

Такий ступінь втручання у права підозрюваного виправданий завданнями кримінального провадження, до яких належить захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

V. Щодо визначення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які необхідно покласти на підозрюваного

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,, без дозволу слідчого, прокурора з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин; не залишати м. Ладижин та Вінницьку область без дозволу слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні або суду; здати на зберігання до відповідного територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Такі обов`язки за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для підозрюваного і здатні запобігти реалізації встановлених вище слідчим суддею ризиків.

Строк дії таких обов`язків слід визначити два місяці, тобто до 11.12.2023 включно, але в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи викладені вище обставин, слідчий суддя доходить висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню частково.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131-132, 176-179, 181 184, 193-196, 198, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 ,, у відповідний час доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, строком на два місяці до 11.12.2023 включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,, без дозволу слідчого, прокурора з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин;

- не залишати м. Ладижин та Вінницьку область без дозволу слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні або суду;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 11.12.2023 включно.

Копію ухвали направити відповідному органу Національної поліції.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000163.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя