Провадження № 1-кс/333/3591/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000373, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 425 КК України КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.11.2023 року слідчий першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у проваджені слідчих першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000373 від 04.11.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 425 КК України КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до матеріалів, що розміщено у засобах масової інформації, 03.11.2023 року військова службова особа допустила недбале ставлення до служби, в умовах воєнного стану, що спричинило загибель військовослужбовців 128 гірсько-штурмової бригади, на території АДРЕСА_1 .

Крім цього, відповідно до матеріалів оперативного підрозділу, отримано інформацію про те, що невстановлена особа, вчинила діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, внаслідок чого, 03.11.2023 року, приблизно о 10 год. 02 хв., військовими рф було нанесено ракетний удар у АДРЕСА_1 , чим спричинено тілесні ушкодження та смерть військовослужбовцям 128 окремої гірсько-штурмової бригади та цивільним особам.

Під час досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (заступник командира розвідувальної роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ), який надав показання з приводу того, що він є учасником групи під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у месенджері «Signal» (у якій перебувають особи з числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , відповідальні за морально-психологічне забезпечення у підрозділах).

Приблизно в середині жовтня 2023 року у нього виникли проблеми із входом в його аккаунт у месенджері «Signal», виникала помилки та повідомлення із помилкою входу через велику кількість спроб входу, щоб він спробував увійти ще через 4 години. Так, він здійснював неодноразові спроби увійти на свій аккаунт, але спроби були невдалі.

Через деякий час свідок придбав нову сім-карту та його включили у вищевказану групу вже з новим номером (при цьому його аккаунт зі старим номером телефону не видаляли).

Крім цього, ОСОБА_5 помітив повідомлення з пін-кодом, оповіщення по яким він не отримував, та вони не співпадали по часу з його спробами зайти в аккаунт.

Також, свідок звернув увагу на те, що в аккаунті з його попереднім номером змінився нік-нейм: замість « ОСОБА_6 » він став називатися «ivan75hz», хоча він його не змінював, та цей же аккаунт був у групі « ОСОБА_7 ».

02.11.2023 року у зазначену групу було викладено інформацію про військовослужбовців 128 огшб, яких будуть нагороджувати, дата та час, а також місце нагородження (було повідомлення із геопозицією).

10.11.2023 року в ході проведення огляду за участю свідка ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: мобільний телефон ТМ «Xiaomi 12 Lite» (модель: 2203129G), IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , чорного кольору, в якому знаходяться 2 сім-карти з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , який поміщено у сейф-пакет № 2989742 з пояснювальними написами та підписами, опечатано.

В ході огляду якого серед учасників групи « ОСОБА_7 » дійсно було виявлено учасника із ніком « ОСОБА_8 » та номером телефона свідка.

10.11.2023 року постановою слідчого вказану річ визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із його відповідністю критерію встановленому ст. 98 КПК України.

З метою збереження речових доказів у кримінальному проваджені, враховуючи, що на думку слідчого, вилучена річ може підтверджувати відомості про встановлення факту здійснення протиправної діяльності, а тому є достатні підстави вважати, що вона містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме можливого факту витоку інформації, просить накласти арешт на речі, вилучені під час проведення огляду, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, матиме наслідком його повернення та зміни його конструктивних властивостей, що унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, слідчий ОСОБА_3 надала заяву, у якій просить клопотання задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у ньому, судове засідання провести за її відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, проти задоволення клопотання не заперечує.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 425 КК України (кримінальне провадження № 0000373).

Клопотання слідчого про арешт майна погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Аналіз змісту ст. 168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим майном може вважатись майно, яке одержано в результаті: затримання особи в порядку, передбаченому ст. ст. 207, 208 цього Кодексу, обшуку, огляду.

Вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення ошуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 237 КПК України).

Таким чином, вирішення питання про те, чи є майно, яке потрапило до уповноваженої особи органу досудового розслідування, тимчасово вилученим, залежить від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею.

Припинення статусу тимчасово вилученого майна передбачено лише шляхом накладені арешту або його повернення.

Статтею 169 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для повернення тимчасово вилученого майна, а саме: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається: 1) з метою забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше робочого дня після вилучення майна, в порядку з ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до постанови слідчого від 10.11.2023 року про визнання речовими доказами та визначення їх місця зберігання, мобільний телефон ТМ «Xiaomi 12 Lite» (модель: 2203129G), IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , чорного кольору, в якому знаходяться 2 сім-карти з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , вилучений 10.11.2023 року в ході проведення огляду за участю свідка ОСОБА_5 , визнано речовими доказами.

Визначена у клопотанні слідчого річ, а саме: мобільний телефон ТМ «Xiaomi 12 Lite» (модель: 2203129G), IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , чорного кольору, в якому знаходяться 2 сім-карти з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки зазначений матеріальний об`єкт має значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадження як речовий доказ, що може бути використаний як доказ факту і обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, а також існують підстави вважати, що він зберіг на собі сліди правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 179 цього Кодексу): 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

З урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 167, 170-173, 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000373, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 425 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон ТМ «Xiaomi 12 Lite» (модель: 2203129G), IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , чорного кольору, в якому знаходяться 2 сім-карти з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , який поміщено у сейф-пакет № 2989742 з пояснювальними написами та підписами, опечатано, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування цим майном, з метою збереження речового доказу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1