Справа № 464/4509/22
пр.№ 1-кп/464/214/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 464/4509/22, з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному 25 вересня 2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000355 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянка України, незаміжня, неповна середня освіта, офіційно не працевлаштована, на утриманні має трьох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дитину ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 22.12.2015 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік;

- 04.08.2020 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 11.09.2020 Саксаганським районним судом м, Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

- 10.11.2021 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 536 КПК України виконання вироку відстрочено до досягнення трьох років дитиною ОСОБА_8 .

- 15.03.2023 Дніпровським апеляційним судом вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.11.2021 скасовано в частині призначеного покарання, ухвалено новий та на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2020 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

- 12.04.2023 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців,

- 08.08.2023 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 24 вересня 2022 року близько 13:30 год, за попередньою змовою групою осіб, із невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у невстановленому місці, попередньо розподіливши між собою ролі, переслідуючи корисливий мотив, під приводом того, що донька потерпілої ОСОБА_9 , потрапила в дорожньо-транспортну пригоду та необхідністю передачі коштів на її лікування, заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 сумою 750 євро, що згідно з курсом Національного банку України становить 30 375 грн (станом на 24.09.2022), 550 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України становить 22 907,50 грн (станом на 24.09.2022) та 25000 грн, тобто загальною сумою 78 282, 50 грн, за наступних обставин. Так, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою в групі осіб із ОСОБА_4 , 24.09.2022, близько 13:30 год зателефонувала до потерпілої ОСОБА_9 на її стаціонарний телефон НОМЕР_1 , та під приводом того, що її донька ОСОБА_10 потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, та необхідністю передачі коштів на її лікування, переконала потерпілу передати грошові кошти ОСОБА_4 , яка нібито була медсестрою медичного закладу. У подальшому, ОСОБА_4 , 24.09.2022, близько 13:45 год, маючи умисел на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив. діючи повторно, за вказівкою іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи, з метою заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_9 , прибула до місця її проживання, а саме до квартири АДРЕСА_2 Перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, ОСОБА_4 , переконала потерпілу ОСОБА_9 , що вона є медичною сестрою медичного закладу та отримала від неї грошові кошти в сумі 750 євро, що згідно з курсом Національного банку України становить 30 375 грн (станом на 24.09.2022), 550 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України становить 22 907,50 грн (станом на 24.09.2022) та 25000 грн, тобто загальною сумою 78 282, 50 грн, після чого, покинула місце події із вказаними грошовими коштами.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, заподіяли потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 78 282 грн 50 коп.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення за викладених обставин визнала повністю та підтвердила фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просила суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце проведення такого.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав можливим обмежитися допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів та з`ясуванням даних про її особу.

Окрім визнавальних по суті показань обвинуваченої її вина стверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами:

- даними протоколу огляду предмету від 26 вересня 2023 року;

- даними протоколу тимчасового доступу до речей та документів з додатками від 02 листопада 2022 року;

- даними протоколу огляду відеозаписів за участю потерпілої;

- даними протоколів огляду предметів з додатками від 06 жовтня 2023 року;

- даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 вересня 2022 року та 20 грудня 2022 року.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч.2 ст.190 КК України у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, за попередньою групою осіб.

Отже, визначаючи вид і міру покарання обвинуваченій на підставі ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого, вчинення обвинуваченою нетяжкого злочину проти власності, особу обвинувачену, яка має судимості за аналогічні злочини, її молодий вік, є незаміжньою, проте має на утриманні трьох малолітніх дітей; під наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансерах не перебуває; відсутність обставин, що пом`якшують вину; обтяжуючих вину обставин вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, приймаючи до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за якою ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та небезпеки для суспільства середній.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про осіб, дійшов висновку про необхідність призначення їм покарання у межах санкції статті, що буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченою кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню з усвідомленням суспільної небезпечності діянь у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Таке покарання узгоджується зі стороною обвинувачення та на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, на підставі ст.69 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням, згідно зі ст.75 КК України, суд не знаходить.

Разом з тим, вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом менш суворого покарання поглинання за цим вироком та вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2023 року призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, із врахуванням вироку Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2023 року, шляхом часткового складання призначених покарань, за правилами ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати по справі відсутні

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час судового провадження не обирався.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 532, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, із врахуванням вироку Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2023 року, шляхом часткового складання, за правилами ч.1 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироку законної сили.

Речові докази компакт-диски із записами камери відеоспостереження з місця події та аркуш паперу (розписку) залишити при матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку після проголошення.

Суддя ОСОБА_1