Справа № 301/4418/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2023 р.

Слідчий суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 10.08.2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

14 грудня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Іршавського районного суду з скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 30.11.2023 рок.

Посилається на те, що оскаржуваною постановою кримінальне провадження №0000205 від 10.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення по мотивам п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Вважає дану постанову про закриття кримінального провадження незаконною, прийнятою з порушенням норм кримінального і процесуального права та невідповідністю висновків постанови фактичним обставинами справи.

Ст. дізнавач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, а подала заяву про відкладення розгляду справи.

Прокурор в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В силу ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора, рішення дії, чи бездіяльність яких оскаржується не є перешкодою для розгляду скарги.

Представник скаржниці ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, а подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Вивчивши скаргу, матеріали, додані до неї, вважаю, що вона підлягає до задоволення, а постанова про закриття кримінального провадження скасуванню, виходячи з наступного.

30 листопада 2023 року ст. дізнавачем ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000205 від 10.08.2023 року.

Відповідно до норм ст.303 КПК України законодавець передбачив виключний перелік рішень та дій слідчого і прокурора, які можуть бути оскарженні на стадії досудового розслідування в тому числі і рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скаржник є потерпілою у вищевказаному кримінальному провадженні, тобто належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Постановою від 30 листопада 2023 року закрито кримінальне провадження №0000205 від 10.08.2023 року за ознаками ст. 356 КК України .

Слідчий суддя, визнає, що строк на звернення до суду зі скаргою на цю постанову таким, що не пропущений, оскільки вказану постанову скаржник отримав з запізненням.

З матеріалів кримінального провадження №0000205 від 10.08.2023 року за ознаками ст. 356 КК України, вбачається, що дане кримінальне провадження перебувало у проваджені ст. дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 .. Відомості до ЄРДР були внесені на підставі заяви ОСОБА_3 , правова кваліфікація за ст.356 КК України.

За результатами досудового розслідування 30 листопада 2023 року ст. дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення ст. 356 КК України.

В обґрунтування підстави закриття кримінального провадження слідчим зазначено, що під час проведення досудового розслідування встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення ст.356 КК України.

Однак, з постанови не вбачається, на підставі яких саме доказів слідчим було зроблено такий висновок і які слідчі дії проведено для встановлення вказаних обставин.

Дізнавач постанові зазначив лише описову частину об`єктивної та суб`єктивної сторони статті 384 КК України без оцінки та взаємозв`язку з вказаною заявником подією.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів , а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу ( ст.. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно ст.284 КПК України передбачено підстави до закриття кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Постанова прокурора та слідчого про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Законність закриття провадження та відповідного рішення (постанови) буде зумовлюватися тим, що воно:

?винесене компетентним органом чи особою своєчасно,

?йому передувало проведення здійснених відповідно до закону процесуальних дій, які призвели до встановлення обставин, за наявності яких може бути винесено це рішення;

?правильно застосовано кримінальний закон України

?рішення має своїм вираженням установлену законом процесуальну форму й містить необхідні реквізити.

За сенсом ч.5 ст.110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Як вбачається з вищезазначеної постанови про закриття кримінального провадження дізнавач послався, що під час проведення досудового розслідування встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення ст.356 КК України, однак не обґрунтував на підставі яких зібраних в ході досудового розслідування доказах були зроблені такі висновки, а також, необґрунтовано про відсутність необхідності проведення інших слідчих дій .

Таким чином, висновки слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтуються на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, а постанова про закриття кримінального провадження винесено передчасно.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що після розгляду скарги, слідчим суддею можуть бути прийняті ухвали про, зокрема: скасування рішення слідчого чи прокурора.

Виходячи з наведеного, подана скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасуванню.

Згідно із ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням за правилами ч.2 ст. 36 КПК України здійснює прокурор.

А отже підстав для надання слідчому органу вказівок щодо продовження досудового розслідування, як того просить скаржник, у слідчого судді немає.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 10.08.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, від 30.11.2023 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1