Провадження № 1-кп/243/902/2023
Справа № 243/5655/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року та в режимі відеоконференції з приміщення гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_1 з дислокацією у АДРЕСА_1 , кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000501 від 19 липня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Гребінка Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, командира 3 відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому продовжений.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Поряд із цим, відповідно до ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.04.2023 року №20 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду командира 3 відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, в зазначеній частині проходить військову службу військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період стрілець-помічник гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_6 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.02.2023 №43.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-ХIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Крім того, являючись військовослужбовцем Збройних сил України, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст.20, 21, 22, 22-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України достеменно знав, що військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо та тощо.

Проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження при наступних обставинах.

Так, 18 липня 2023 року приблизно о 19 год. 00 хв., солдат ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов за місцем тимчасової дислокації його підрозділу, а саме до території подвір`я б. АДРЕСА_3 , де зустрівся зі своїми співслужбовцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Під час спілкування між ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 наніс один удар головою в область лобу ОСОБА_7 , після вказаного удару ОСОБА_7 разом з ОСОБА_3 впали на землю, в цей час до них підійшов ОСОБА_6 з метою припинення бійки. Будучи обуреним діями ОСОБА_6 , солдат ОСОБА_3 , піднімаючись з землі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, утримуючи у правій руці складний ніж, який приніс із собою, наніс ним один удар в ліву половину грудної клітини ОСОБА_6 спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого ножового поранення грудної клітини ліворуч з ушкодженням перикарда, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 за викладених вище обставин, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В підготовчому судовому засіданні учасники розгляду кримінального провадження не заперечували проти здійснення розгляду даного кримінального провадження в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 19 липня 2023 року до ЄРДР за №0000501, між підозрюваним ОСОБА_3 , та прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , 12 жовтня 2023 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін. За умовами даної угоди сторони домовились про наступні умови:

За умовами угоди, уточненої в ході підготовчого судового засідання, які зафіксовані у журналі судового засідання, сторони домовились про таке:

Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі врученого йому обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування щиро покаявся у скоєному злочині.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового провадження зобов`язується:

а) беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

б) щиро каятися;

в) у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання;

г) не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових злочинів;

д) відшкодувати витрати за проведені судові експертизи зброї у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

При визначенні міри покарання сторонами враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку, враховано характеристику за місцем проживання та місцем служби, його стан здоров`я та інші обставини, що його характеризують.

Таким чином, враховуючи низку обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , сторони вважають за можливе при призначенні покарання ОСОБА_3 за вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, застосувати норми ст. 69 КК України, та погоджуються на призначення останньому покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 122 КК України та на підставі ст. 60 КК України замість призначення покарання у виді позбавлення волі призначити покарання у виді арешту.

Сторони вважають за можливе з урахуванням всіх обставин кримінального провадження на підставі ст. 60 КК України ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, на призначення покарання у вигляді арешту строком на 5 (п`ять) місяців із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сторони дійшли згоди та погоджуються на призначення ОСОБА_3 , остаточного покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, у вигляді арешту строком на 5 (п`ять) місяців із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винуватим у скоєнні кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся, свої права, передбачені ст. 474 КПК України розуміє.

Обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди, укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, до суду було надано заяву про розгляд справи без його участі. Крім того в судовому засіданні була досліджена заява потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має та надає свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 ..

Суд переконався, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені КПК України, зокрема ст. 474 КПК України, у добровільності укладання сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, разом з цим, судом з`ясовано, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні ствердила, що була присутня при ініціюванні угоди, вважає, що укладення угоди не суперечить інтересам підзахисного.

Судом вислухані показання обвинуваченого та оглянуті представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження з метою перевірки угоди про визнання винуватості на відповідність нормам КПК та КК України, за якими суд встановив, що умови угоди, не суперечать вимогам КПК України, оскільки вона укладена у провадженні щодо не тяжкого злочину за ч. 1 ст. 122 КК України, відповідає вимогам ст. 472 КПК України, не суперечить вимогам КК України, оскільки обставини, викладені в ній відповідають матеріалам справи, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення. Узгоджене покарання відповідає особі обвинуваченого, та вимогам ст. 58 Конституції України, оскільки відповідає санкції частини статті, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим правопорушень, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободі чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, про що свідчать як особисті підписи обвинуваченого в угоді, так і його пояснення в судовому засіданні, обвинувачений має можливість виконувати взяті на себе угодою зобов`язання, підстави для визнання винуватості є дійсними. Потерпілий безумовно погодися на укладення угоди про визнання винуватості.

Дослідивши представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження, враховуючи, що 12 жовтня 2023 року обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її в присутності захисника, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 остаточного покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, у вигляді арешту строком на 5 (п`ять) місяців із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому суд вважає, що справу можливо розглянути відповідно до положень ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та призначити покарання, обумовлене угодою про визнання винуватості.

Щодо розв`язання питання про розподіл процесуальних витрат, суд виходить з таких міркувань.

Як видно з довідки № СЕ-19/105-23/3476-ХЗ від 22 вересня 2023 року, витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні становлять 956 грн. 00 коп..

Відповідно ст. 118 КПК України, процесуальні витрати зокрема складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

В ст. 243 КПК України зокрема зазначається, що сторона обвинувачення залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи.

Статтею 122 КПК України передбачений порядок здійснення оплати витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Аналіз вказаної статті дозволяє дійти висновку, що законодавець у вказаній статті зазначає коло осіб, на яких за певних умов покладається обов`язок на покриття процесуальних витрат під час проведення кримінального провадження як під час досудового розслідування так і судового слідства.

За змістом ст. 122 КПК України, яка передбачає залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з державного бюджету.

Відповідно ст. 124 КПК України, яка передбачає розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З огляду на викладене, з врахуванням вимог ст. 124 КПК України, суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути в прибуток держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 956 грн. 00 коп..

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.

Крім цього, суд, з врахуванням положень ч. 4 ст. 174 КПК України, вважає необхідним скасувати арешт майна.

Розв`язуючи питання щодо запобіжного заходу, суд виходить з такої позиції.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19 липня 2023 року, солдат ОСОБА_3 затриманий в порядку ст. 208 КПК України 19 липня 2023 року о 08 год. 40 хв..

Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2023 року щодо ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком до 16 вересня 2023 року включно, який був продовжений ухвалою слідчого судді від 14 вересня 2023 року до 19 жовтня 2023 року включно.

Застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти, враховуючи призначене судом покарання, суд вважає необхідним залишити до набрання вироком законної сили,з огляду на те, що відсутні підстави для його зміни або скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 12 жовтня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000501 від 19 липня 2023 року - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене покарання за ч. 1 ст. 122 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців з відбуванням покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 з дислокацією у м. Павлоград Дніпропетровської області.

Початок строку відбуття покарання за даним вироком ОСОБА_3 обчислювати з 19 липня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 у строк остаточно призначеного покарання зарахувати попереднє ув`язнення з 19 липня 2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту на гауптвахті.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності, залишити без змін - тримання під вартою із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 з дислокацією у АДРЕСА_1 .

Накладений згідно із ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2023 року арешт на викидний ніж з рукояткою та лезом чорного кольору (рукоятка ножа зроблена з металу, з автоматичними кнопками для задіювання механізму викидання та фіксації леза, лезо потерте до металу сірого кольору ближче до кромки, на обусі леза маються зазубреності у кількості 3 штук), який був 19 липня 2023 добровільно виданий співробітникам поліції громадянином ОСОБА_8 - скасувати.

Речові докази по справі:

викидний ніж з рукояткою та лезом чорного кольору. Рукоятка ножа виготовлена з металу, та автоматичними кнопками для здійснювання механізму викидання та фіксації леза. Лезо зроблено з металу сірого кольору на якому маються зазубреності, який було поміщено до паперового конверту з підписами всіх учасників та визнано постановою від 19 липня 2023 року речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 0000501, а також передано на зберігання до камери схову ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, після вступу вироку в законну силу, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта в сумі 956 грн. (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 364 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1