УХВАЛА

СЛІДЧОГО СУДДІ

04 жовтня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області капітана юстиції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло зазначене клопотання, зі змісту якого випливає, що за невстановлених досудовим розслідувань обставин та часі, але не пізніше 10.05.2022 у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел спрямований на зайняття посади так званого врио начальника ОВСГР у незаконно створеному правоохоронному органі МВД ДНР, створеному на тимчасово окупованій території Донецької області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, за невстановлених досудовим розслідувань обставин та часі, але не пізніше 10.05.2022 ОСОБА_6 , яка усвідомлювала усе вище викладене, а також суспільну небезпечність своїх дій, діючи з прямим умислом, та перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Донецьк Донецької області, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, добровільно надала згоду представникам РФ на зайняття посади так званого врио начальника ОВСГР у незаконному правоохоронному органі МВД ДНР, створеному на тимчасово окупованій території Донецької області та в подальшому, добровільно була призначена на неї.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10.05.2022 по теперішній час ОСОБА_6 продовжує займати посаду так званого врио начальника ОВСГР у незаконному правоохоронному органі МВД ДНР, створеному на тимчасово окупованій території Донецької області, виконуючи покладені на нього організаційно-розпорядчі функції.

Також, за час перебування на вищезазначеній посаді ОСОБА_6 , використовуючи надані представниками незаконно створеного правоохоронного органу МВД ДНР організаційно-розпорядчих функцій, налагодила взаємодію з окремими засобами масової інформації, використовуючи їх для висвітлення діяльності незаконного правоохоронного органу МВД ДНР, здійснення пропагандистських акцій на підтримку окупаційної адміністрації РФ, зокрема через мережу Інтернет, та формування думки серед населення і світової спільноти як про законність власних дій, так і про легітимність створення та діяльності так званого незаконно створеного правоохоронного органу МВД ДНР.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється в добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

10.08.2023 року слідчим вручено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістки про виклик на допит в якості підозрюваного на 17.08.2023, 18.08.2023, 19.08.2023, шляхом опублікування на офіційних веб-сайтах Офісу Генерального прокурора та шляхом публікування в газеті «Урядовий кур`єр».

Однак, підозрювана ОСОБА_6 до слідчого управління СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області для проведення процесуальних дій не з`явилася та про поважні причини неприбуття на виклик не повідомляла.

Згідно з матеріалами кримінального провадження підозрювана ОСОБА_6 перебуває на території Донецької області, яка на даний час тимчасово окупована.

Разом з тим, враховуючи, що встановити фактичне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_6 не виявилося за можливе, 24.08.2023 ОСОБА_6 оголошено в розшук, а 25.08.2023 у міжнародний розшук.

Прокурор просив слідчого суддю обрати підозрюваній запобіжний захід - тримання під вартою, захисник заперечував.

Підозрювана ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. За даними, наявними в розпорядженні суду, перебуває в міжнародному розшуку.

Вказані обставини вказують на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та свідчать про те, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування.

З урахуванням неможливості запобігання наведеним ризикам, не вбачається підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, підозра ОСОБА_6 обґрунтовано підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

- даними рапорту про виявлене кримінальне правопорушення;

- даними протоколу огляду відкритих джерел інформації від 25.07.2023;

- даними протоколу огляду відкритих джерел інформації від 25.07.2023;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 02.08.2023;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2023;

- даними відповіді оперативного підрозділу на виконання доручення слідчого

Під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, які дають підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Так, підозрювана постійно проживає на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області.

Враховуючи вищевказані обставини, підозрювана з метою уникнення від відповідальності на території України, за інкриміноване їй кримінальне правопорушення (злочин), за який вразі доведеності вини передбачено реальне покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк може і надалі переховуватись від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованих територіях.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 (параграф 80, заява № 33977/96) тяжкість покарання, як обставина сама по собі вже може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, оскільки суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення підозрюваного.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрювана будучи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрювана може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність підозрюваної до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є достатньою для обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваної дозволяє їй перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

При визначенні виду запобіжного заходу врахуванню підлягає і відповідна практика Європейського суду з прав людини про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З цього приводу належить врахувати, що у даній справі мова йде про вчинення підозрюваною особливо тяжкого злочину, в умовах воєнного стану.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування, має достатні можливості для того щоб негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, може вчиняти інші кримінальні правопорушення - до неї необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування до підозрюваної саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, згідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Окрім того, положеннями абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Також, відповідно до п. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та /або оголошений у міжнародний розшук.

Ураховуючи вищевикладене, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, а тому останній необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст.197 Кримінального процесуального кодексу України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Виходячи із вищезазначеного, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянці України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1