Справа № 953/7804/23
н/п 1-кс/953/7921/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України у кримінальному провадженні № 0000651 від 05.06.2023, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Гірське Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу в порядку ст.201 КПК України ОСОБА_5 із запобіжного заходу тримання під вартою без визначення застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 258 900 гривень та покладенням на підозрюваного обов`язків на розсуд суду.

На обґрунтування клопотання захисник зазначає, зокрема, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000651 від 05.06.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

07.09.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 08.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2023 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 05.11.2023 без визначення застави, зазначивши, що ОСОБА_5 може переховуватися від правосуддя, перешкоджати слідству або продовжувати свою злочинну діяльність. Суд також вказав на наявність у прокуратури доказів на підтвердження підозри в скоєнні вказаних вище злочинів та вказав що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Разом з тим, в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зазначив, що підозрюваний має низку хронічних захворювань і ці факти мають бути перевіреними з залученням фахівців медиків, що є завданням, в тому числі, і органу досудового розслідування.

09.09.2023 ОСОБА_5 було переведено до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27.09.2023 ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2023 залишено без змін.

Сторона захисту вважає, що застосований до підозрюваного запобіжний захід є занадто суворим, оскільки був обраний без врахування даних про стан здоров`я ОСОБА_5 , який з 2005 року перебуває на диспансерному обліку з приводу хвороби ВІЛ - інфекції; в 2018 році у нього був виявлений цироз печінки вірусного генезу (хронічний вірусний гепатит С) гепатит В, та інші супутні ВІЛ захворювання. Крім того в 2019 році ОСОБА_5 діагностовано захворювання: портальна гіпертензія, стан, який виникає внаслідок цирозу печінки, одним з найтяжчих ускладнень портальної гіпертензії є кровотеча з варикозно розширених вен стравоходу та шлунку (внутрішня кровотеча). Також, ОСОБА_5 в лютому 2019 року було проведено шунтування у системний кровообіг (печінкова енцефалопатія).

Захисник вказує, що 20.09.2023 він звернувся до начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях з заявою про надання ОСОБА_5 медичної допомоги та дослідження стану його здоров`я.

Крім того, 01.10.2023 на вимогу свого підзахисного, він звернувся до Харківської міської медичної частини № 27 Філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях, ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та Філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях з заявами, у яких просив провести обстеження ОСОБА_5 , у разі необхідності забезпечити допуск відповідного лікаря - фахівця та визначити чи потребує він стаціонарного лікування в спеціалізованих медичних закладах поза межами СІЗО.

Як зазначає захисник, станом на 04.10.2023 стан здоров`я ОСОБА_5 різко погіршився, а тому необґрунтована затримка в організації медичного огляду, діагностики та початку лікування ОСОБА_5 свідчить про відсутність належної медичної допомоги під час тримання його під вартою, що загрожує життю останнього.

Вказані обставини, на думку сторони захисту, свідчать про необхідність зміни застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави на більш м`який запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні та просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 доводи захисника підтримав. Вказав, що має ряд тяжких хронічних захворювань, проте за час перебування в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор" медичне обстеження йому не проводилося, медична допомога не надається.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_5 є обгрунтованою, підстави для зміни підозрюваному запобіжного заходу - відсутні.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив таке.

Слідчим СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000651 від 05.06.2023.

08.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2023 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в на строк 60 днів, тобто до 05.11.2023.

Сторона захисту, звернувшись до слідчого судді з клопотанням, у порядку ст. 201 КПК України, просить змінити застосований до підозрюваного запобіжний захід, у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 258 900 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, посилаючись на стан здоров`я підозрюваного, що, на думку захисника, є вагомою підставою для зміни підозрюваному обраного щодо нього запобіжного заходу.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Запобіжний захід може бути змінений, коли це виправдовується обставинами справи, зумовленими виникненням нових обставин після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а також виявленням тих, які існували раніше, але про які не було відомо сторонам на час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу. Тож, загальною вимогою щодо змісту клопотання про зміну запобіжного заходу є зазначення в ньому нових обставин, які не були предметом судового розгляду при застосуванні запобіжного заходу у порядку ст. 194 КПК України.

Зі змісту ч. 4 ст. 201 КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За змістом положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань та виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним, обвинуваченим зазначених дій.

Так, Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно з вимогами положень ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Зі змісту ст. 194 КПК України вбачається, що запобіжний захід може бути застосований до особи виключно у випадку, якщо доведено обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З аналізу вищезазначених положень слідує, що для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, остання повинна довести те, що обставини, наведені у ст. 194 КПК України, та які враховувались судом при застосуванні запобіжного заходу, зникли або ж суттєво зменшилась їх вага.

Натомість, розглянувши клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною захисту не доведено відсутність обставин, зазначених у ст. 194 КПК України.

Так, зі змісту ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2023, на підставі якої стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 05.11.2023 включно, вбачається, що слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного з урахуванням положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, посилаючись на те, що наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, та доведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також з вказаної ухвали вбачається, що слідчий суддя вивчав дані про особу підозрюваного та можливість застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, враховуючи вагомість наявних в матеріалах справи доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання останнього винуватим у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. При цьому слідчий суддя з урахуванням положень, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставин вчинення та характеру інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного чи встановлення розміру застави у вказаному кримінальному провадженні.

Отже, під час ухвалення вищевказаного судового рішення було з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу, зокрема наявність обґрунтованості підозри (яка наразі не оскаржується захисником) та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Варто додати, що ухвала Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2023 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була предметом перегляду в апеляційному порядку, в результаті якого ухвалу слідчого судді від 09.09.2023, ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного суду від 27.09.2023 залишено без змін та вона набрала законної сили.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що аргументи сторони захисту не є слушними.

При цьому посилання сторони захисту на неврахування слідчим суддею під час вирішення питання щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу даних про стан здоров`я ОСОБА_5 , не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається зі змісту ухвали від 09.09.2023, сторона захисту, заперечуючи проти задоволення клопотання, посилалася на вказані обставини, та слідчим суддею з цього приводу надана відповідна оцінка.

Долучені стороною захисту до клопотання копії довідок, виписок, лабораторних досліджень, висновків за період часу з 28.01.2019 по 06.07.2023 про стан здоров`я ОСОБА_5 безумовно враховуються слідчим суддею, втім не є настільки аргументованими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики та спростувати вищенаведені висновки щодо необхідності застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Так, з відповіді начальника Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях ОСОБА_6 від 20.09.2023, встановлено, що за час перебування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 забезпечено належний медичний нагляд та, в разі потреби, надання необхідної медичної допомоги. Порушень діючого законодавства при наданні медичної допомоги ОСОБА_5 під час його перебування в установі не встановлено (а.с. 22).

Згідно медичної довідки в.о. завідувача Харківської міської медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях ОСОБА_7 , станом на цей час загальний стан здоров`я ОСОБА_5 , 1976 р.н. задовільний, останній отримує амбулаторний курс медикаментозного лікування згідно лікарських призначень, лікарськими засобами забезпечений в повному обсязі. Стаціонарного лікування, в тому числі за межами установи, не потребує (а.с. 53-55).

З огляду на викладене, доводи сторони захисту про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я не є переконливими та відхиляються.

Враховуючи надані стороною захисту характеризуючі матеріали стосовноОСОБА_5 , обґрунтованість пред`явленої останньому підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, яка підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, а також встановлену наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, ч. 3 ст. 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до положень п.п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає не доцільним визначати розмір застави.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволення клопотання сторони захисту, поданого у порядку ст. 201 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява № 30628/02).

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява № 3456/05, п. 78, від 4 жовтня 2005 року, «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява № 46468/06, п. 140, від 22 грудня 2008 року, і «Євген Олексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява № 41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Слідчим суддею враховується, що надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави та саме держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя, з огляду на посилання ОСОБА_5 та його захисника про не проведення медичного огляду та ненадання підозрюваному ОСОБА_5 належної медичної допомоги під час утримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», погіршення стану його здоров`я, вважає за необхідне зобов`язати завідувача Харківської міської медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях та начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятору» організувати та направити ув`язненого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до медичної установи для проведення медичного обстеження стану здоров`я та призначення необхідної кваліфікованої медичної допомоги, а у випадку наявності медичних показань за результатами обстеження поза межами установи із залученням вузьких спеціалістів з лікарняних закладів чи закладів охорони здоров`я відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 р. № 239/5/104.

За результатами проведення медичного обстеження ув`язненого ОСОБА_5 отримати відповідні висновки лікарів, забезпечити надання ув`язненому необхідної кваліфікованої медичної допомоги та його лікування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 201, 206, 376 ч. 2 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України ОСОБА_5 , підозюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000651 від 05.06.2023 - відмовити.

Зобов`язати завідувача Харківської міської медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях та начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» організувати та направити ув`язненого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до медичної установи для проведення медичного обстеження стану здоров`я та призначення необхідної кваліфікованої медичної допомоги, а у випадку наявності медичних показань за результатами обстеження поза межами установи із залученням вузьких спеціалістів з лікарняних закладів чи закладів охорони здоров`я відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 р. № 239/5/104.

За результатами проведення медичного обстеження ув`язненого ОСОБА_5 отримати відповідні висновки лікарів, забезпечити надання ув`язненому необхідної кваліфікованої медичної допомоги та його лікування.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та завідувачу Харківської міської медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1