Провадження № 1-кс/947/1512/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0001366 від 06.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на проведення обшуку, з якого вбачається, що слідчим відділом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, за процесуального керівництва Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001366, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому місці, однак не пізніше січня 2023 року, діючи із корисливих мотивів, добре розуміючи порядок перетину та недоторканість державного кордону України,вступивши в злочинну змову з ОСОБА_6 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, організував діяльність, метою якої є незаконне переправлення осіб через державний кордон України та розробив відповідний злочинний план, який передбачав поширення серед знайомих осіб інформації щодо надання за грошову винагороду послуг з незаконного переправлення через державний кордон України особам, яким тимчасово обмежено право на виїзд з України у відповідності до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у період воєнного стану, який введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022.

Розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та із невстановленими особами, розробили єдиний злочинний план, згідно якого вони, повинні були здійснювати низку дій, спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України та доведення таких дій до кінцевого результату, керівництво такими діями, сприяння вчиненню в тому числі порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Згідно розробленого плану вчинення кримінального правопорушення, відомого усім учасникам злочину, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, організували незаконне переправлення чоловіків, що підлягають мобілізації, через державний кордон України, шляхом виготовлення, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, фіктивних документів, тобто без дійсних підстав, а також офіційних документів, які б засвідчували те, що особи є працевлаштованими на стратегічно важливих підприємств, поставлені на облік до ІНФОРМАЦІЯ_111 та яким надається відстрочка від призову під час мобілізації у зв`язку із бронюванням підприємством їх посад.

Крім того, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та іншими невстановленими у ході досудового розслідування особами, виготовлялись фіктивні документи, які б свідчили, що нібито підприємства та фірми звертаються до Міністерства економіки України з метою бронювання військовозобов`язаних, до списку яких вносяться особи, які підлягають мобілізації. У подальшому Мінекономіки, після опрацювання Генеральним штабом України листа зі списком осіб, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та воєнний час, виносить наказ про затвердження таких списків.

Отримавши наказ про бронювання працівників підприємства, ОСОБА_5 спільно з невстановленими особами, виготовляв фіктивні документи про робоче відрядження, за яким особа, яка має намір залишити територію України, у подальшому перетинає державний кордон України та не повертається.

В ході досудового розслідування слідчим відділом в порядку ст. 40, 41 КПК України надано доручення співробітникам УСР в Одеській області ДСР НПУ та співробітникам 7 управління ДВКР СБ України щодо встановлення причетних осіб до вчиненого кримінального правопорушення, можливих свідків та очевидців.

Також, в ході проведення досудового розслідування допитано в якості свідка співробітника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , яка показала, що можливо вона заповнювала бланки документів для постановки на військовий облік на ім`я ОСОБА_8 .

Крім того, в ході проведення допиту ОСОБА_7 , слідчим задано питання стосовно чи є в наявному її телефоні абонентський номер НОМЕР_1 , на щ остання внесла комбінацію зазначених їй цифр та в телефоні висвітився абонент записаний як « ОСОБА_5 ». На прохання слідчого провести огляд належного їй мобільного телефону за її участі ОСОБА_7 відмовилась. Так, 26.12.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , однак мобільного телефону не виявлено.

Слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення речей та документів.

Згідно інформаційної довідки № 354309866 від 19.01.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності розмір частки 1/1 належить Територіальній громаді міста Києва в особі КМР.

В судовому засіданні слідчий клопотання про надання дозволу на проведення обшуку підтримала у повному обсязі, клопотання просила задовольнити.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши слідчого в судовому засіданні, яка підтримала подане клопотання та просила його задовольнити, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово зазначав, що аби не суперечити ст.8 Конвенції, втручання у приватне життя повинно здійснюватися «згідно із законом», мати легітимну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві для досягнення цієї мети (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», п.42; «Шалімов проти України», п.84; «Кузнецов проти України», п.134).

У рішенні «Michaud v. France», п.94-1175, ЄСПЛ вказав, що вираз «передбачене законом» вимагає насамперед, щоб втручання ґрунтувалося на внутрішньому праві.

Згідно рішення «S. and Marper v. the UK», п.101, втручання буде таким, що є «необхідним у демократичному суспільстві», якщо воно відповідає вимогам «нагальної суспільної необхідності», зокрема є пропорційним його «законній меті», і якщо причини, наведені національними властями в його виправдання, є «суттєвими і достатніми».

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», п. 132, для винесення постанови про проведення обшуку житла чи іншого володіння особи суди відповідно до законодавства повинні переконатися в тому, що існують достатні підстави вважати, що розшукувані предмети знаходяться там».

Згідно ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Долученими до клопотання матеріалами в сукупності в повній мірі підтверджується наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення в рамках даного кримінального провадження кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вбачається з клопотання про проведення обшуку, за фактичними обставинами означеного кримінального провадження, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 можуть зберігатись речі та документи, які мають значення для досудового розслідування.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що в результаті надання дозволу на проведення обшуку може бути досягнуто мету проведення такої слідчої (розшукової) дії, оскільки за вказаною адресою можуть зберігатися речі і документи, які можуть містити інформацію щодо злочинної діяльності, пов`язаної із незаконним переправленням осіб через Державний кордон України.

Крім того, враховуючи обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та його специфіку, слідчий суддя вважає, що обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування та про які зазначено у клопотанні, які в свою чергу в добровільному порядку отримані бути не можуть, оскільки такі речі та документи викриватимуть можливу протиправну поведінку причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб.

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість поданого клопотання, наявність правових підстав для його задоволення, так як в результаті проведення обшуку можуть бути виявленні та вилученні речі та документи, які будуть використані як докази в рамках кримінального провадження на підтвердження факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також осіб, які можуть бути причетними до їх вчинення, слідчий суддя приходить до переконання, що таке клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 223, 234, 235 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0001366 від 06.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл слідчим, які входять до групи слідчих та прокурорам, які входять до групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001366 від 06.10.2023 року на проведення обшуку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення речей та документів, а саме:

1) мобільних телефонів;

2) сім-карток;

3) комп`ютерної техніки та цифрових носіїв інформації за допомогою яких проводилися грошові транзакції, друкувалася документація, проводилися операції через «Нову Пошту», а також велася переписка із посібниками, тощо;

4) банківських карток, на які могли переводитися грошові кошти здобуті злочинним шляхом;

5) грошових коштів, здобутих злочинним шляхом;

6) чеків, які підтверджують пересилання грошових коштів на банківські картки, розрахункові рахунки через термінали самообслуговування, банки, чеків, щодо відправлення отримання посилок «Нової Пошти», тощо;

7) договорів з банками на відкриття рахунків на які здійснювалися грошові переводи, банківські ячейки, тощо;

8) чорнових записів та інших документів, що містять інформацію про вчинення кримінального правопорушення;

9) будь-яких документів ТОВ «СПЕРКО УКРАЇНА», ТОВ «АГРОФІРМА "КИЇВСЬКА" та інших підприємств, їх печатки, трудові договори, відпустки, посвідчення, документи на відрядження, тощо, за допомогою яких, особи могли виїхати за межі державного кордону України;

10) медичної документації, документів військових, мобілізованих, документів з ІНФОРМАЦІЯ_112 та інших документів осіб, які могли виїхати за межі державного кордону України або готувалися до цього;

11) документів на ім`я наступних осіб: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , 6) ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_25 ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_18 ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_30 , ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_31 , ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_32 , ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_33 , ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_34 , ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_35 , ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_36 , ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_37 , ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_38 , ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_39 , ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_40 , ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_41 , ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_42 , ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_43 , ОСОБА_58 , ІНФОРМАЦІЯ_44 , ОСОБА_59 , ІНФОРМАЦІЯ_45 , ОСОБА_60 , ІНФОРМАЦІЯ_46 , ОСОБА_61 , ІНФОРМАЦІЯ_47 , ОСОБА_62 , ІНФОРМАЦІЯ_48 , ОСОБА_63 , ІНФОРМАЦІЯ_49 ОСОБА_64 , ІНФОРМАЦІЯ_50 ОСОБА_65 , ІНФОРМАЦІЯ_51 ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_52 ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_53 ОСОБА_68 , ІНФОРМАЦІЯ_54 ОСОБА_69 , ІНФОРМАЦІЯ_55 ОСОБА_70 , ІНФОРМАЦІЯ_56 ОСОБА_71 , ІНФОРМАЦІЯ_57 , ОСОБА_72 , ІНФОРМАЦІЯ_58 , ОСОБА_73 , ІНФОРМАЦІЯ_59 ОСОБА_74 , ІНФОРМАЦІЯ_60 ОСОБА_75 , ІНФОРМАЦІЯ_61 ОСОБА_76 , ІНФОРМАЦІЯ_62 , ОСОБА_77 , ІНФОРМАЦІЯ_63 , ОСОБА_78 , ІНФОРМАЦІЯ_64 , ОСОБА_79 , ІНФОРМАЦІЯ_65 , ОСОБА_80 , ІНФОРМАЦІЯ_66 , ОСОБА_81 , ІНФОРМАЦІЯ_67 , ОСОБА_82 , ІНФОРМАЦІЯ_68 , ОСОБА_83 , ІНФОРМАЦІЯ_69 , ОСОБА_84 , ІНФОРМАЦІЯ_70 , ОСОБА_85 , ІНФОРМАЦІЯ_71 , ОСОБА_86 , ІНФОРМАЦІЯ_72 , ОСОБА_87 , ІНФОРМАЦІЯ_73 , ОСОБА_88 , ІНФОРМАЦІЯ_74 , ОСОБА_89 , ІНФОРМАЦІЯ_75 , ОСОБА_90 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_91 , ІНФОРМАЦІЯ_76 , ОСОБА_92 , ІНФОРМАЦІЯ_77 , ОСОБА_93 , ІНФОРМАЦІЯ_78 ОСОБА_94 , ІНФОРМАЦІЯ_79 ОСОБА_95 , ІНФОРМАЦІЯ_80 ОСОБА_96 , ІНФОРМАЦІЯ_81 ОСОБА_97 , ІНФОРМАЦІЯ_82 ОСОБА_98 , ІНФОРМАЦІЯ_83 ОСОБА_99 , ІНФОРМАЦІЯ_84 ОСОБА_100 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_101 , ІНФОРМАЦІЯ_85 ОСОБА_102 , ІНФОРМАЦІЯ_86 ОСОБА_103 , ІНФОРМАЦІЯ_87 ОСОБА_104 , ІНФОРМАЦІЯ_88 ОСОБА_105 , ІНФОРМАЦІЯ_89 ОСОБА_106 , ІНФОРМАЦІЯ_90 ОСОБА_107 , ІНФОРМАЦІЯ_91 ОСОБА_108 , ІНФОРМАЦІЯ_92 ОСОБА_109 , ІНФОРМАЦІЯ_93 ОСОБА_110 , ІНФОРМАЦІЯ_94 ОСОБА_111 , ІНФОРМАЦІЯ_95 ОСОБА_112 , ІНФОРМАЦІЯ_96 ОСОБА_113 , ІНФОРМАЦІЯ_97 ОСОБА_114 , ІНФОРМАЦІЯ_98 ОСОБА_115 , ІНФОРМАЦІЯ_99 ОСОБА_116 , ІНФОРМАЦІЯ_100 ОСОБА_117 , ІНФОРМАЦІЯ_101 ОСОБА_118 , ІНФОРМАЦІЯ_102 ОСОБА_119 , ІНФОРМАЦІЯ_103 ОСОБА_120 , ІНФОРМАЦІЯ_104 ОСОБА_121 , ІНФОРМАЦІЯ_105 ОСОБА_122 , ІНФОРМАЦІЯ_106 ОСОБА_123 , ІНФОРМАЦІЯ_107 ОСОБА_124 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_125 , ІНФОРМАЦІЯ_108 ОСОБА_126 , ІНФОРМАЦІЯ_109 ОСОБА_127 , ІНФОРМАЦІЯ_110 .

Визначити строк дії ухвали тривалістю в один місяць, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1