Справа № 466/1550/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1152/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2023 року про продовження строку тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_13 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою у клопотанні обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою відмовлено.

Клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_12 задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, з 26 листопада 2023 року по 24 січня 2024 року включно.

У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою відмовлено.

Клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_12 задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, з 26 листопада 2023 року по 24 січня 2024 року включно.

У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою відмовлено.

Клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_12 задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, з 26 листопада 2023 року по 24 січня 2024 року включно.

У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою відмовлено.

Клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_12 задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, з 26 листопада 2023 року по 24 січня 2024 року включно.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2023 року скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора у цій частині; у разі встановлення обставин, що є підставами для застосування запобіжного заходу змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що оскаржена ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, вказує на відсутність заявлених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та вважає, що такі прокурором перераховані формально, без наведення жодних доказів на підтвердження продовження їх існування, та не доведено, що жоден більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети, передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник звертає увагу і на помилковість обрахунку строку тримання під вартою, застосованого при постановленні попередніх ухвал та оскаржуваної ухвали про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже в силу ч. 1 та ч. 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк дії ухвали суду про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинен відраховуватись з моменту саме постановлення та проголошення такої ухвали та не може перевищувати шістдесяти днів, а продовження строку такого запобіжного заходу на майбутнє взагалі не передбаченого чинним законом та порушує принцип забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, оскільки суд уповноважений перевіряти підстави та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що є підставою для застосування та продовження застосування конкретного запобіжного заходу лише під час розгляду клопотання сторони обвинувачення та не може стверджувати наперед цілком та впевнено про обов`язкове їх існування в майбутньому. Просить врахувати позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, висловлену у постанові №14 від 19 грудня 2013 року, а також позицію, викладену Львівським апеляційним судом в ухвалі від 21 січня 2022 року.

Крім цього, адвокат звертає увагу, що в силу вимог ч. 3 ст. 31 КПК України судовий розгляд цього кримінального провадження здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, однак, у зв`язку з перебуванням головуючого судді ОСОБА_14 у відпустці, клопотання про продовження запобіжного заходу, зокрема, обвинуваченому ОСОБА_7 , без автоматизованого розподілу передано для розгляду судді ОСОБА_1 . При цьому, станом на 13 листопада 2023 року норма п. 20-5 Перехідних положень КПК України не може бути застосована, оскільки така була введена тимчасово, на період дії карантину, а отже вказане клопотання розглянуто незаконним складом суду, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Не погоджуючись із ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2023 року, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_15 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржену ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора в цій частині. У разі встановлення обставин, що є підставами для застосування запобіжного заходу, змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки розгляд вказаного кримінального провадження здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, однак, у зв`язку з перебуванням головуючого судді ОСОБА_14 у відпустці, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, зокрема, ОСОБА_15 , без автоматизованого розподілу передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Захисник також зазначає, що згідно з клопотанням прокурора, усупереч вимогам статей 177, 184, 199 КПК України, такий обмежився формальним перерахунком ризиків, не наводячи при цьому жодних доказів на підтвердження їх існування, та ним не доведено, що жоден більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети, передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2023 року, обвинувачений ОСОБА_10 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Якщо суд у нарадчій кімнаті дійде до переконання, що йому слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою, просить визначити йому заставу в межах п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд, всупереч вимог ст. 197 КПК України, неправильно обраховує строки тримання під вартою. Наведене свідчить про інше тлумачення норми ст. 197 КПК України. Крім цього, вказує на продовження строку тримання під вартою одноособово суддею ОСОБА_1 , а не колегією суддів.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2023 року та, обрати йому більш м`який запобіжний захід. Якщо суд у нарадчій кімнаті дійде до переконання, що йому слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою, просить визначити йому заставу в межах п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Обґрунтування апеляційних вимог є аналогічним до вимог, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_10 .

У судове засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_16 , а також захисник обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_17 , будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явились, про поважність причин неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не заперечили проти розгляду їхніх апеляційних скарг у відсутності захисників.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_13 на підтримання поданих апеляційних скарг, позицію прокурора ОСОБА_18 , який просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали контрольного провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, на розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №000030, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_9 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_11 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_10 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_19 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 травня 2021 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова та ухвалами Шевченківського районного суду м. Львова, востаннє від 13 листопада 2023 року по 24 січня 2024 року включно.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 травня 2021 року до ОСОБА_9 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова та ухвалами Шевченківського районного суду м. Львова, востаннє від 13 листопада 2023 року по 24 січня 2024 року включно.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 липня 2021 року до ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова та ухвалами Шевченківського районного суду м. Львова, востаннє від 13 листопада 2023 року по 24 січня 2024 року включно.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 липня 2021 року до ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова та ухвалами Шевченківського районного суду м. Львова, востаннє від 13 листопада 2023 року по 24 січня 2024 року включно.

Підставою для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , стала наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: ризику переховування обвинуваченого від суду, який обумовлюється тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується та які є особливо тяжкими; існування ризику впливу на потерпілого, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, зокрема тих, що ще не допитані судом, що підтверджується обґрунтованим обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні розбоїв, поєднаних із застосуванням насильства, небезпечним для життя і здоров`я людини та з проникненням у житло, спрямованих на заволодіння майном в особливо великих розмірах; ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, підтвердженого тим, що ОСОБА_7 може повідомити співучасникам вчинення вказаного злочину відомі йому обставини кримінального провадження та можливість уникнення ним передбаченої законом відповідальності у зв`язку з тим, що станом на сьогодні такі не встановлені; ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, про який свідчить систематичний характер злочинної діяльності, кількість її епізодів, що вказує на схильність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення злочинів. Крім того, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 врахував особу обвинуваченого, який ніде не працює; його вік та стан здоров`я дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі; і те, що вчинені ним злочини мають корисливий мотив та вчинені з застосуванням насильства.

Підставою для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , стала наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: ризику переховування обвинуваченого від суду, який обумовлюється тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_20 в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується та які є особливо тяжкими; існування ризику впливу на потерпілого, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, зокрема тих, що ще не допитані судом, що підтверджується обґрунтованим обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні розбоїв, поєднаних із застосуванням насильства, небезпечним для життя і здоров`я людини та з проникненням у житло, спрямованих на заволодіння майном в особливо великих розмірах; ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, підтвердженого тим, що ОСОБА_9 може повідомити співучасникам вчинення вказаного злочину відомі йому обставини кримінального провадження та можливість уникнення ним передбаченої законом відповідальності у зв`язку з тим, що станом на сьогодні такі не встановлені; ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, про який свідчить систематичний характер злочинної діяльності, кількість її епізодів, що вказує на схильність обвинуваченого ОСОБА_9 до вчинення злочинів. Крім того, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 врахував особу обвинуваченого, який ніде не працює; його вік та стан здоров`я дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі; і те, що вчинені ним злочини мають корисливий мотив та вчинені з застосуванням насильства.

Підставою для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 , стала наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: ризику переховування обвинуваченого від суду, який обумовлюється тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_11 в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується та які є особливо тяжкими. Крім цього, про можливу підготовку до втечі свідчить повідомлення Генерального консульства Чеської Республіки від 18 червня 2021 року про спробу отримання віз із метою сезонного працевлаштування у Чеській Республіці та рапорт працівника поліції про встановлення цього факту та встановлення зміни місця проживання ОСОБА_11 ; існування ризику впливу на потерпілого, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, зокрема тих, що ще не допитані судом, що підтверджується обґрунтованим обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні розбоїв, поєднаних із застосуванням насильства, небезпечним для життя і здоров`я людини та з проникненням у житло, спрямованих на заволодіння майном в особливо великих розмірах, та вчиненні умисного вбивства; ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, підтвердженого тим, що ОСОБА_11 може повідомити співучасникам вчинення вказаного злочину відомі йому обставини кримінального провадження та можливість уникнення ним передбаченої законом відповідальності у зв`язку з тим, що станом на сьогодні такі не встановлені; ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, про який свідчить систематичний характер злочинної діяльності, кількість її епізодів, що вказує на схильність обвинуваченого ОСОБА_11 до вчинення злочинів. Крім того, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_11 врахував особу обвинуваченого, який ніде не працює; його вік та стан здоров`я дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі; і те, що вчинені ним злочини мають корисливий мотив та вчинені з застосуванням насильства.

Підставою для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , стала наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: ризику переховування обвинуваченого від суду, який обумовлюється тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_10 у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується та які є особливо тяжкими. Крім цього, про можливу підготовку до втечі свідчить повідомлення Генерального консульства Чеської Республіки від 18 червня 2021 року про спробу отримання віз із метою сезонного працевлаштування у Чеській Республіці та рапорт працівника поліції про встановлення цього факту та встановлення зміни місця проживання ОСОБА_10 ; існування ризику впливу на потерпілого, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, зокрема тих, що ще не допитані судом, що підтверджується обґрунтованим обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні розбоїв, поєднаних із застосуванням насильства, небезпечним для життя і здоров`я людини та з проникненням у житло, спрямованих на заволодіння майном в особливо великих розмірах, та у вчиненні умисного вбивства; ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, підтвердженого тим, що ОСОБА_10 може повідомити співучасникам вчинення вказаного злочину відомі йому обставини кримінального провадження та можливість уникнення ним передбаченої законом відповідальності у зв`язку з тим, що станом на сьогодні такі не встановлені; ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, про який свідчить систематичний характер злочинної діяльності, кількість її епізодів, що вказує на схильність обвинуваченого ОСОБА_10 до вчинення злочинів. Крім того, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 врахував особу обвинуваченого, який ніде не працює; його вік та стан здоров`я дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі; і те, що вчинені ним злочини мають корисливий мотив та вчинені з застосуванням насильства.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 строку тримання під вартою для забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, та вважає, що застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, про що просить сторона захисту, не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків. Відомостей, які б свідчили про неможливість подальшого застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченими та їх захисниками не надано.

Доводи апеляційних скарг про те, що прокурор не довів існування ризиків є необґрунтованими, оскільки питання щодо продовження строків тримання під вартою розглядалось судом в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, та з матеріалів провадження вбачається, що при продовженні строків тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 суд першої інстанції враховував не лише тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованих злочинів, а й існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобіганню яким може сприяти лише тримання обвинувачених під вартою.

Стосовно покликання апелянтів на помилковість обрахунку строку тримання обвинувачених під вартою, колегія суддів зазначає, що в оскарженій ухвалі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 строк тримання під вартою продовжено на 60 днів, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 197 КПК України.

Що стосується доводів апеляційних скарг щодо незаконності складу суду, який розглядав клопотання сторони обвинувачення, оскільки продовження строку тримання під вартою здійснювалось одноособово суддею-членом колегії судді, які здійснюють розгляд вказаного кримінального провадження, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України від 2 березня 2022 року та листом Верховного Суду №1/0/2-22 від 3 березня 2022 року, у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Таким чином, розгляд клопотання прокурора одноособово суддею-членом колегії, з огляду на запроваджений на всій території України воєнний стан, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у розумінні п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України, як про це зазначає сторона захисту.

Інші підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора, зазначені захисниками та обвинуваченими у поданих до суду апеляційних скаргах, також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Стосовно визначення обвинуваченим альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, про що просять обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , то згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Пунктами 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

З огляду на те, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочинів, поєднаних із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я людини, а також вчиненні умисного вбивства, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про недоцільність визначення обвинуваченим застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відтак, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвала місцевого суду відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, зі справи не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без змін, апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4