Справа № 309/4246/23
Провадження № 1-кп/309/263/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000471 від 1 серпня 2023 року, відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Хустського районного суду від 21 листопада 2023 р. за ч.4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.104 КК України звільненого від відбування покарання на строк два роки, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_3

Адвоката ОСОБА_5 .

Законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 будучи раніше судимим вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 18.05.2023 за ч.4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підстав ст. 104 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання із іспитовим строком на 1 (один)рік, на шлях виправлення та перевиховання не став, а вчинив новий, умисний, корисливий злочин під час іспитового строку при наступних обставинах.

27.07.2023 р. приблизно о 19:30 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи в місті Хуст по вулиці Карпатської Січі, Закарпатської області, підійшов до банкомату АТ КБ «Приват Банк», розташованому в м. Хуст вул. Карпатської Січі, 38 Закарпатської області, де виявив безконтактну банківську карту АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яку о 19:28 цього ж дня, у вказаному банкоматі, залишив її власник ОСОБА_7 . ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що вказана безконтактна банківська карта АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 є для нього завідомо чужою, скориставшись відсутністю власника, привласнив банківську картку як знайдене, після чого прийняв рішення про крадіжку грошових коштів з вказаної банківської картки з метою власного збагачення.

Реалізовуючи свій намір, ОСОБА_3 того ж дня, а саме 27.07.2023, з корисливих мотивів, умисно, повторно, під час дії указу Президента України №64/2022: Про введення воєнного стану в України, з метою власного протиправного збагачення, використовуючи знайдену ним безконтактну банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , усвідомлюючи протиправність свої дій, їх караність, із корисливих мотивів, умисно, повторно в період часу з 19.33 год. по 22.45 год., маючи при собі банківську картку, користувачем якої являється ОСОБА_7 , заздалегідь знаючи, що дана банківська картка підтримує функцію безконтактної оплати, яка не потребує введення пін-коду, вчинив ряд тотожних дій, спрямованих на вчинення крадіжки грошових коштів, які містились на рахунку НОМЕР_2 .

Так, ОСОБА_3 27.07.2023 о 19:33 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Антоніо» в м. Хуст вул. Карпатської Січі, 42 Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 94, 95 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 94,95 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Також, 27.07.2023 о 19:56 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Антоніо» в м. Хуст вул. Свободи, 25/2 Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 279, 90 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 279, 90 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Окрім цього, 27.07.2023 о 20:03 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні АЗС «ЕЛЕРОН» в м. Хуст вул. Івана Франка, 175 Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 399, 64 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 399, 64 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Також, 27.07.2023 о 20:06 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні АЗС «ЕЛЕРОН» в м. Хуст вул. Івана Франка, 175 Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 399, 84 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 399, 84 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Крім того, 27.07.2023 о 20:09 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні АЗС «ЕЛЕРОН» в м. Хуст вул. Івана Франка, 175 Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 399, 64 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 399, 64 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Окрім цього, 27.07.2023 о 20:34 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Фенікс» в м. Хуст вул. Небесної Сотні, 96А Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 296, 30 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 296,30 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Крім того, 27.07.2023 о 20:36 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Фенікс» в м. Хуст вул. Небесної Сотні, 96А Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 323, 00 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 323, 00 гривень, як і належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Також, 27.07.2023 о 20:56 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні АЗС «Елерон» в м. Хуст вул. Івана Франка, 175 Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 400, 05 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 400, 05 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Крім того, 27.07.2023 о 20:58 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні АЗС «Елерон» в м. Хуст вул. Івана Франка, 175 Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТКБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 234, 95 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 234, 95 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Окрім цього, 27.07.2023 о 21:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні АЗС «Елерон» в м. Хуст вул. Івана Франка, 175 Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 399,84 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 399,84 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Також, 27.07.2023 о 21:03 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні АЗС «Елерон» в м. Хуст вул. Івана Франка, 175 Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 399,84 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 399,84 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Окрім цього, 27.07.2023 о 21:11 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «АБЦ у Перчика» в м. Хуст вул. Тургенева, 1А Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 390 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 390 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Крім того, 27.07.2023 о 21:21 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «АБЦ у Перчика» в м. Хуст вул. Тургенева, 1А Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТКБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 253 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 253 гривень які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Також, 27.07.2023 о 21:13 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «АБЦ у Перчика» в м. Хуст вул. Тургенева, 1А Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 267 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 267 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Окрім цього, 27.07.2023 о 21:15 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «АБЦ у Перчика» в м. Хуст вул. Тургенева,1А Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 420 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 420 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Крім того, 27.07.2023 о 21:18 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «АБЦ у Перчика» в м. Хуст вул. Тургенева, 1А Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 238 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 238 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Також, 27.07.2023 о 21:22 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «АБЦ у Перчика» в м. Хуст вул. Тургенева, 1А Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 159 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 159 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Крім того, 27.07.2023 о 21:42 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Антоніо» в м. Хуст вул. Свободи, 25/2 Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 311, 27 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 311,27 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Окрім цього, 27.07.2023 о 21:44 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Антоніо» в м. Хуст вул. Свободи, 25/ Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 402, 00 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 402,00 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Також, 27.07.2023 о 21:45 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Антоніо» в м. Хуст вул. Свободи, 25/2 Закарпатської області використовуючи знайдену банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , шляхом проведення одноразової транзакції оплати за товар через банківський термінал у вказаному магазині, без згоди та відома власника картки здійснив покупку на загальну суму 37, 00 гривень, чим умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 37, 00 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 7036, 62 гривень.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився , надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. У своїй заяві потерпілий вказав, що завдана йому матеріальна шкода не відшкодовані, будь-яких спроб з боку обвинуваченого щодо відшкодування шкоди чи вибачення не було. Просить призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

Представник сектору ювенальної превенції відділу превенції Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області у судове засідання не з`явився, його неявка не є перешкодою у розгляді кримінального провадження у його відсутності.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся. Суду ствердив, що 27 липня 2023 р. приблизно о 19 год. 30 хв. в м. Хуст по вул. Карпатської Січі він проходив повз банкомату АТ КБ « Приватбанк» і побачив лежачу на землі банківську картку, яку підібрав. Побачивши, що дана картка дозволяє проводити купівлю товарів без введення пін-коду, він вирішив придбати собі продукти харчування. Спочатку він зайшов в магазин «Антоніо», що по вул. Карпатської Січі, де придбав продукти харчування, а в подальшому даною карткою він розраховувався в магазині «Антоніо» , що по вул. Свободи , а також в АЗС « Елерон» в м. Хуст по вул. І Франка, в магазині «Фенікс» в м. Хуст по вул. Небесної Сотні, та в АБЦ « У Перчика» в м. Хуст по вул. Тургенєва.

В судовому засіданні законний представник обвинуваченого представник служби у справах дітей Хустської міської ради ОСОБА_6 суду повідомила, що ОСОБА_3 зростав без матері, а нещодавно у нього помер і батько. ОСОБА_3 проживає в будинку самовільної забудови без правовстановлюючих документів, у якому наявне електропостачання та пічне опалення , відсутнє водопостачання. ОСОБА_3 навчався в Солотвинській спеціалізованій школі-інтернаті. За місцем навчання характеризується як недостатньо старанний та безвідповідальний учень, який має слабкий фізичний розвиток, має низький рівень навчальних досягнень. Вразливий, імпульсивний та неврівноважений , часто створював конфлікті ситуації з однолітками.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 його вина у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доводиться письмовими доказами, які досліджені в судовому засіданні зокрема:

Протоколом огляду від 2 серпня 2023 року відповідно до якого ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції банківську картку АТ КБ « Приватбанк» № НОМЕР_1 ., яку він знайшов та використовував в магазинах в м. Хуст для купівлі продуктів харчування.

Випискою по витратам по картці АТ КБ « Приватбанк» № НОМЕР_1 на якій відображено витрати по картці АТ КБ « Приватбанк» № НОМЕР_1 27.07.2023 р.

Протоколом огляду речей та предметів від 12 серпня 2023 р., яким зафіксовано купівлю ОСОБА_3 27.07.2023 року продуктів харчування в магазині «Антоніо» в м. Хуст по вул. Свободи № 25/2.

Протоколом огляду речей та предметів від 11 серпня 2023 р. яким зафіксовано купівлю ОСОБА_3 27.07.2023 року продуктів харчування в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м. Хуст по вул. Карпатської Січі № 48.

Зазначені докази, сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, визнається і оцінюється судом як належні та допустимі, а у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

З правової позиції, яка відображена у постанові Верховного Суду в справі №754/17019/17 вбачається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами 2 та 4 ст. 17 КПК України, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Він означає, що в достовірності факту (винуватості особи) не повинно залишитися розумних сумнівів. Це не означає, що у його достовірності взагалі немає сумнівів, але означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними.

Підґрунтям стандарту «поза розумним сумнівом» є фундаментальна цінність суспільства - гірше осудити невинного, ніж дозволити винному уникнути покарання; відповідно суспільство, яке цінує добре ім`я і свободу кожного, не повинно засуджувати людину, коли є розумні сумніви в її винуватості.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно, досліджені докази суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, та у їх відношенні безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 наведеного Кодексу судом не встановлено та сторонами не доведено. Як наслідок, на переконання суду, яке ним сформоване у порядку ст. 94 КПК України, наявні в матеріалах кримінального провадження докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому немає об`єктивних підстав їм недовіряти.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які, відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази щодо обставин вчинених протиправних дій обвинуваченим, суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою як окремо, так і в сукупності, доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, відображеного у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини, визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та які містяться у матеріалах цього провадження.

Таким чином, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) , яка вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

При кваліфікації дій обвинуваченого Суд ураховує, що Верховний Суд у постанові від 05.04.2018 в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, Суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого, яка складена Хустським районним відділом № 2 філії ДУ «Центр пробації в Закарпатській області» від 15.11.2023 р. виправлення без позбавлення волі або обмеження волі ОСОБА_3 не можливе та становить високу небезпеку для суспільства ( у тому числі окремих осіб) оскільки кримінальне правопорушення за даним кримінальним провадженням було скоєно під час іспитового строку.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Судом встановлено , що вироком Хустського районного суду від 18 травня 2023 р. ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 104,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Також в судовому засіданні встановлено, та не заперечується учасниками процесу, що вироком Хустського районного суду від 21 листопада 2023 р. ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 104,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

На даний час вирок Хустського районного суду від 21.11.2023 р. не набрав законної сили, оскільки прокурором на вказаний вирок подано апеляційну скаргу, та справа знаходиться на розгляді у Закарпатському апеляційному суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).

Отже суди, призначаючи остаточне покарання, повинні застосовувати правила, передбачені ст. 71 КК України, якщо злочин вчинено саме після постановлення попереднього обвинувального вироку.

Враховуючи визнання вини підсудним та щире його каяття, суд вважає за можливе при застосуванні ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Хустського районного суду від 18 травня 2023 р., який набрав законної сили .

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, враховуючи особу підсудного, а саме те, що підсудний вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, враховуючи думку прокурора та адвоката щодо необхідної міри покарання, враховуючи також досудову доповідь Хустського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації в Закарпатській області» від 15.11.2023 р., суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 71 КК України враховуючи вирок Хустського районного суду від 18 травня 2023 р

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 104 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та не дають підстав для звільнення цієї особи від відбування покарання або ж його призначення із застосуванням ст. 69 цього Кодексу. Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання для, прикладу, зі звільненням від його відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, сприймалося б як таке, що не забезпечить виконання мети регламентованої ст. 50 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

У даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого під час досудового розслідування 22.08.2023 р був обраний запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді домашнього арешту. строком на 2 місяці. В подальшому клопотань про продовження строку даного запобіжного заходу, обрання іншого запобіжного заходу до суду не надходило , а тому враховуючи вимоги ст. ст. 131-132, 177, 178 КПК України не убачає підстав для його визначення на цей час.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376,615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупності вироків до даного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Хустського районного суду від 21.11.2023 року один місяць позбавлення волі, і остаточно до відбуття засудженому ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді п`яти років і одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ у справі банківську картку АТ КБ « Приватбанк» № НОМЕР_1 яку приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 02.08.2023 р., і яка знаходяться в матеріалах кримінального провадження після вступу вироку в законну силу повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Речові докази у справі чотири компакт диски із відеозаписами камер відеоспостереження магазинів м. Хуст, які приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 02.08.2023 р., і які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1