ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 25 грудня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Полтава щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що подана ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заява за своїм змістом і суттю не є заявою про кримінальні правопорушення, оскільки не містить конкретних і достатніх даних про можливе вчинення особами кримінальних правопорушень, передбачених нормами КК України, у зв`язку з чим наведені в цій заяві відомості не потребують перевірки шляхом початку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять змінити ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 25 грудня 2023 року з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, мотивуючи тим, що слідчий суддя: не врахував, що ТУ ДБР у м. Полтава безпідставно та в порушення вимог КПК України не було внесено відомості за поданою ними заявою про вчинення кримінальних правопорушень; через тривалий час направив копію оскаржуваної ухвали.

Учасники провадження були належним чином повідомлені про місце, дату й час апеляційного розгляду та до суду не з`явились, що підтверджується, зокрема, довідками про доставку судових повідомлень (смс-повідомлення та електронних листів) за належними ОСОБА_6 та ОСОБА_8 адресами електронної пошти, абонентським номером мобільного телефону, вказаними апелянтами в поданих ними до судів першої та апеляційної інстанцій процесуальних документах, у тому числі в апеляційній скарзі, для здійснення їх повідомлення про судове засідання. Водночас ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в апеляційній скарзі заявили клопотання про здійснення апеляційного розгляду за їх відсутності. Заяв про відкладення судового засідання до апеляційного суду не надходило.

На підставі ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників провадження не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ж ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про кримінальне правопорушення, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, у силу вимог ч.ч.1 та 2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається в тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, які можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Разом з цим, якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведений вище підхід узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20), відповідно до якої слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 (провадження №11-1263апп18) також наголосила на тому, що в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Нормами кримінального закону передбачено відповідальність за:

ст.135 КК України - за залишення в небезпеці (завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан);

ст.190 КК України - за шахрайство (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою);

ст.364 КК України - за зловживання владою або службовим становищем;

ст.365 КК України - за перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу;

ст.396 КК України - за приховування злочину.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Полтава, посилаючись на безпідставне невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою ними заявою від 15 грудня 2023 року.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до ТУ ДБР у м. Полтава заяву від 15 грудня 2023 року, в якій просили внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення суддями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представником позивача ОСОБА_11 та посадовими особами Єдиного державного демографічного реєстру кримінальних правопорушень, передбачених ст.28 ч.3 ст.135, ч.5 ст.190, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ст.396 КК України, під час вирішення цивільної справи.

Однак у самій заяві ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не наведені відомості й конкретні обставини, що могли би вказувати на ймовірне вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі, передбачених ст.28 ч.3 ст.135, ч.5 ст.190, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ст.396 КК України. Натомість, із аналізу заяви вбачається, що її зміст зводиться виключно до незгоди апелянтів із постановленим у цивільному провадженні заочним рішенням суду. Викладені ж заявниками відомості ґрунтуються на власному аналізі норм кримінального закону та не містять даних, які містили б ознаки, визначені в диспозиції норми/норм КК України.

Таким чином, зазначені вище обставини не тягнуть за собою обов`язку органу досудового розслідування на внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за наведеною вище заявою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а, отже, висновок слідчого судді про відмову в задоволенні скарги заявників, як наслідок, є правильним.

Водночас посилання апелянтів на строк направлення їм копії оскаржуваної ухвали не вказують на наявність істотних порушень вимог КПК України, які були би підставою для її зміни чи скасування, оскільки не впливають на законність, обгрунтованість та вмотивованість цього судового рішення. Тим не менше, колегія суддів зауважує, що згідно з даними супровідного листа Октябрського районного суду м. Полтава №554/11943/23/209642/2023 копію ухвали про відмову в задоволенні скарги було направлено за адресою апелянтів, указаною ними в скарзі, на наступний день після її постановлення - 26 грудня 2023 року. 09 січня 2024 року, як підтверджено самими апелянтами, вони отримали копію даного судового рішення. Право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ними було реалізовано.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 25 грудня 2023 року про відмову в задоволенні скарг ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4