судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року у кримінальному провадженні (справа № 735/1740/20, провадження № 1-кп/753/1022/24)
1.Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України призначено до судового розгляду, який належить здійснювати в складі трьох професійних суддів.
2.В ході підготовчого судового засідання головуючою суддею ОСОБА_4 обвинуваченому ОСОБА_2 роз`яснено право на суд присяжних, із одночасним застереженням щодо неможливості його реалізації у зв`язку із воєнним станом. Моя пропозиція щодо роз`яснення такого права без будь-яких застережень розглянута не була, і рішення щодо неї колегією суддів не приймалось. Я не погоджуюсь з цим, а тому відповідно до ч. 3 ст. 375 КПК України, викладаю окрему думку.
3. Моя незгода обумовлена наявністю двох взаємопов`язаних аспектів, які безпосередньо впливають на законність визначення складу суду для розгляду цього кримінального провадження, оскільки питання роз`яснення права на суд присяжних є питанням дотримання процесуальних вимог законним складом суду.
4.Аспект перший - це роз`яснення права обвинуваченому на суд присяжних. Роз`яснення права обвинуваченому ОСОБА_2 на здійснення кримінального провадження відносно нього судом присяжних, з одночасним застереженням щодо неможливості його реалізації, є помилковим, оскільки не відповідає встановленим законом формі і змісту. Необхідно констатувати, що право на суд присяжних є складовою права на захист, бо кримінальне провадження в суді присяжних є особливим порядком кримінального провадження, покликаним забезпечити додаткові гарантії особам, обвинуваченим у вчиненні особливо тяжких злочинів.
5. Нормами Конституції України (далі - КУ) встановлені принципи здійснення правосуддя судом присяжних. Так, згідно з частиною 4 статті 124 КУ, народ безпосередньо бере участь у здійсненні правосуддя через присяжних, а відповідно до абзацу 4 статті 129 провадження судом присяжних є однією з форм здійснення судочинства. У статті 127 Основного закону встановлено, що у визначених законом випадках правосуддя здійснюється за участю присяжних. Такі випадки конкретизовані у нормах КПК України. Так, ст. 384 КПК України, встановлює порядок і особливості роз`яснення права на суд присяжних. Частина 1 цієї статті, зобов`язує суд роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Цьому обов`язку суду відповідає право обвинуваченого заявити таке клопотання під час підготовчого судового засідання, яке передбачено ч. 3 ст. 31 КПК України. Крім цього, роз`яснення права на суд присяжних з одночасним застереженням щодо неможливості його реалізації, як було здійснено у цьому кримінальному провадженні, не передбачено і спеціальною нормою ч. 10 ст. 615 КПК України, яка визначає особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану. На мою думку, зміст права обвинуваченого на розгляд кримінального провадження відносно нього судом присяжних становить обов`язок суду у передбаченій законом формі роз`яснити таке право обвинуваченому та право обвинуваченого заявити таке клопотання під час підготовчого судового засідання. Таким чином, роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_2 права на суд присяжних у наведеній у другому пункті формі, є помилковим, і таким, що спотворює його зміст.
6.Аспект другий - це формування складу суду. Особливістю цього кримінального провадження є те, що формування складу суду присяжних у Дніпровському районному суді м. Києва відбулось 4 лютого 2020 року під час дії однієї норми КПК України, а 25 січня 2024 року, тобто станом на день проведення підготовчого судового засідання у Дарницькому районному суді м. Києва, діє інша норма.
7.Обвинувальний акт, який був предметом підготовчого судового засідання, надійшов у провадження Дніпровського районного суду м. Києва 3 лютого 2020 року. Ухвалою підготовчого судового засідання від 4 лютого 2020 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у складі суду присяжних у зв`язку із заявленим клопотанням обвинуваченим ОСОБА_2 . Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» № 2201-IX від 14 квітня 2022 року, серед інших змін, КПК України доповнено статтею 615. Згідно із ч. 10 цієї статті, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних. Цей закон набрав чинності 1 травня 2022 року, а відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, воєнний стан в Україні введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. З огляду на викладене, суд присяжних у цьому кримінальному провадженні було визначено до введення воєнного стану та набрання чинності нормою ч. 10 ст. 615 КПК, а відтак, її приписи не можуть бути застосовані до даного кримінального провадження.
8.Така позиція, підтверджується як імперативними приписами процесуального закону, про дію кодексу в часі, так і положеннями КУ, практикою Конституційного Суду України (далі - КСУ), а також правовою доктриною. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Статтею 58 КУ встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Як зазначається у п. 2 мотивувальної частини Рішення КСУ від 09.02.1999 у справі про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів, у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Закріплений у ч. 1 ст. 58 КУ принцип, за яким дію нормативно-правового акту в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. У практиці можливі випадки, що виконання однієї процесуальної дії може бути розпочато під час дії однієї норми КПК, а завершено під час дії іншої норми КПК. А тому, за загальними правилом сформульованим у правовій доктрині, до такої дії застосовується положення КПК, яке діяло на момент початку її виконання.
9.Тобто, моя послідовна позиція полягає у тому, що який кількісний склад суду був сформований під час підготовчого судового засідання, такий кількісний склад має і його завершити, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 319 КПК, відповідно до якої судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі. Формування ж нового складу суду, після надходження матеріалів кримінального провадження з суду апеляційної інстанції, можливе у випадку скасування вироку або ухвали суду апеляційним судом і повернення справи на новий судовий розгляд в порядку визначеному нормами ст. 416 КПК України.
10.У цьому кримінальному провадженні судовий розгляд Дніпровським районним судом м. Києва завершено не було, вирок або ухвала про закриття кримінального провадження цим судом не постановлялись. Враховуючи те, що визначити склад суду, який згідно з ч. 3 ст. 31 КПК України здійснюється у складі двох суддів та трьох присяжних, немає можливості, оскільки строк повноважень присяжних, включених у список присяжних Дніпровського районного суду м. Києва, який був затверджений рішенням Київської міської ради № 460/9539 від 24.09.2020 закінчився, і станом на 27 листопада 2023 р. новий список не затверджений, в.о. голови Дніпровського районного суду м. Києва звернувся з поданням до Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження на розгляд іншого суду.
11.В ухвалі Київського апеляційного суду від 4 грудня 2023 року, якою задоволено подання і це кримінальне провадження направлено на розгляд Дарницького районного суду м. Києва зазначено: «Положення ч. 10 ст. 615 КПК України, згідно з якою кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально у складі трьох суддів, в даному випадку застосовані бути не можуть, оскільки у цьому кримінальному провадженні склад суду за участю присяжних був визначений до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною». А тому, я не погоджуюсь з обґрунтуванням викладеним в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2024 р. щодо неможливості застосування ч. 10 ст. 615 КПК України виключно у Дніпровському районному суді м. Києва, оскільки таке тлумачення є не буквальним, як про це зазначено в ухвалі, а довільним.
12.Звертаю увагу, що висновки і мотиви суду апеляційної інстанції є обов`язковими для суду першої інстанції (ч. 3 ст. 415 КПК України).
13.Підсумовуючи, я вважаю, що головуюча суддя ОСОБА_4 була зобов`язана роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_2 право на розгляд кримінального провадження відносно нього судом присяжних без будь-яких застережень, а також не мала визначених законом підстав для застосування положень ч. 10 ст. 615 КПК України при формуванні складу суду.
Суддя ОСОБА_1