Провадження №1-кс/522/486/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пружани Республіки Білорусь, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.114-2, ч.1 ст.263 КК України, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні СВ УСБУ в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0000381 від 02.10.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.114-2, ч.1 ст.263 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах але не пізніше 30.08.2023 знаходячись у м. Одеса (більш точне місце та час досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, переслідуючи мету незаконного придбання та подальшого зберігання вибухових пристроїв, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу придбав у невстановленому місці ручну протитанкову гранату РПГ-18 та ручну протитанкову гранату РПГ-26. В подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 зберігав вказані вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, до моменту їх виявлення 30.08.2023 о 12.20 та вилучення органом досудового розслідування в ході обшуку, а саме у технологічних пустотах багажного відділення автомобілю "Toyoya Prius", д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_4 .

Злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена 30.08.2023 у зв`язку з виявленням та вилученням даних предметів співробітниками правоохоронного органу - УСБУ в Одеській області.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» (далі за текстом - Постанова ПВСУ), під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

Пункт 12 Постанови ПВСУ, незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

Згідно з висновком експерта ЗЕС ІСТЕ СБУ №368 від 31.08.2023, виявлені в ході обшуку авто "Toyoya Prius", д.н.з. НОМЕР_1 предмети є: реактивними протитанковими гранатами РПГ-18 та РПГ-26, що відносяться до бойових припасів.

Також, згідно з висновком експерта ЗЕС ІСТЕ СБУ №372 від 07.09.2023, виявлені в ході обшуку авто "Toyoya Prius", д.н.з. НОМЕР_1 бойові припаси РПГ-18 та РПГ-26 - придатні до використання за цільовим призначенням та до здійснення вибуху.

Окрім того встановлено, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про огородження їх незалежності і суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами у відповідності до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Так, згідно зі статтею 1 резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності або політичної незалежності іншої держави, або будь-яким іншим способом, несумісним зі Статутом ООН, як це установлено в даному визначенні.

Відповідно до статті 3 вказаної резолюції, будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, з врахуванням і у відповідності до положень статті 2, буде кваліфікуватися як акт агресії:

а) вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини;

b) бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

c) блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

d) напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

e) застосування збройних сил однієї держави, які знаходяться на території іншої держави за узгодженням з державою, яка приймає, на порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після закінчення дії угоди;

f) дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалась цією іншою державою для здійснення акта агресії проти третьої держави;

g) засилання державою або від імені держави озброєних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це рівносильно переліченим вище актам, або її значна участь в них.

Згідно зі статтею вказаної резолюції, ніякі міркування будь-якого характеру, чи-то політичного, економічного, військового або іншого характеру, не можуть служити виправданням агресії. Агресивна війна є злочином проти міжнародного миру. Агресія тягне за собою міжнародну відповідальність. Ніяке територіальне придбання або особлива вигода, одержані в результаті агресії, не є і не можуть бути визнані законними.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24.02.2022 року о 05:00 год., за наказом президента російської федерації, збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, останнє з яких на підставі Указу Президента №451/2023 від 26.07.2023, з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 знаходячись 25.08.2023 близько 14 год. 12 хв. поруч з торгівельним центром «Епіцентр» у м. Миколаїв на проспекті Богоявленському, 191-А, побачив та сфотографував на свій смартфон Xiaomi Redmi Note 8 Pro (M1906G7G) imei1: НОМЕР_2 , три РСЗВ високомобільних артилерійських ракетних комплекси «Himars M142» на колісному шасі.

30.08.2023 ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що рф здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, бажаючи настання тяжких наслідків у вигляді завдання шкоди державній безпеці України та зниження обороноздатності України, вирішив надати російській федерації, її державним органам, організаціям і представникам інформацію про переміщення зброї та озброєння, за можливості їх ідентифікації на місцевості, зокрема артилерійських ракетних комплексів.

Використовуючи у своєму смартфоні мобільний месенджер (сервіс для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Whatsapp» під ім`ям « ОСОБА_4 » з номером телефону НОМЕР_3 , будучи обізнаним про те, що його знайомий має проросійську позицію, знаходиться на території росії та всіляко протидіє українській владі, надіслав 30.08.2023 о 09 год. 42 хв. останньому на номер телефону НОМЕР_4 , який записаний в телефоні як ОСОБА_8 , повідомлення із інформацією про переміщення зброї та озброєння, а також координати розташування Збройних Сил України, а саме з наступним текстом: «Шалом из южной Пальмиры! ОСОБА_4 тебя беспокоит. Снес телегу, не могу восстановить так как забыл пароль. Как договаривались))) ІНФОРМАЦІЯ_3, сейчас вроде бы передали ІНФОРМАЦІЯ_4. Бегает много еще живых муравьев вокруг этих цифр НОМЕР_9, НОМЕР_5 и Близкий мне человек лично наблюдал. И вишенка на торте… На днях видел три Хаймарса ІНФОРМАЦІЯ_5. Стояли в сторону фронта, в ІНФОРМАЦІЯ_6. Веселые картинки смотри ниже)))». При цьому, ОСОБА_4 додатково до повідомлення надіслав фотознімки вищевказаних зброї та озброєння.

Згідно листа ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_11 » від 19.09.2023, у період з 25.08.2023 по 30.08.2023 включно, територією Миколаївської області здійснювалась передислокація трьох РСЗВ високомобільних артилерійських ракетних комплексів «Himars M142» на колісному шасі, зі штатним особовим складом, під час чого було здійснено технічну зупинку ІНФОРМАЦІЯ_7 (АДРЕСА_5). РСЗВ «Himars M142» можливо ідентифікувати на місцевості. У випадку передачі цієї інформації громадянам рф чи іншим особам, які діють в інтересах російських спецслужб, військових формувань, військовослужбовців рф, буде завдано шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та економічній безпеці України. Зазначена інформація, у тому числі з використанням географічних координат, прив`язування до місцевості, тощо у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалася та не поширювалась, не є загальнодоступною та підлягає захисту від розповсюдження.

Окрім того, згідно листа ОСУВ «ІНФОРМАЦІЯ_11» від 22.09.2023, поруч з координатами НОМЕР_9, НОМЕР_5 знаходяться склади ракетно-артилерійського озброєння ІНФОРМАЦІЯ_8 (в/ч НОМЕР_7 , АДРЕСА_3 ). Також, поруч із вказаними координатами знаходиться ІНФОРМАЦІЯ_12 (в/ч НОМЕР_8 , АДРЕСА_3 ), де на даний час йде формування (розгортання), укомплектування особовим складом, зброєю та спорядженням, подальше їх навчання, бойове злагодження тощо підрозділів Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Зазначені особовий склад, військову техніку, складські споруди тощо можливо ідентифікувати на місцевості. У випадку передачі цієї інформації громадянам рф чи іншим особам, які діють в інтересах російських спецслужб, військових формувань, військовослужбовців рф, буде завдано шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та економічній безпеці України. Зазначена інформація, у тому числі з використанням географічних координат, прив`язування до місцевості, тощо у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалася та не поширювалась, не є загальнодоступною та підлягає захисту від розповсюдження.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, мотивуючи клопотання наступним.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину громадської безпеки, який карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років та особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який карається позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: повідомленням ГВ КР УСБУ в Одеській області про вчинене кримінальне правопорушення від 30.08.2023, згідно якого ОСОБА_4 30.08.2023 зберігав в технологічних пустотах багажнику автомобілю "Toyota Prius", д.н.з. НОМЕР_1 ручні реактивні протитанкові гранати РПГ-18 та РПГ-26, які є вибуховими пристроями, без передбаченого законом дозволу; протоколом обшуку автомобілю "Toyota Prius", д.н.з. НОМЕР_1 від 30.08.2023, згідно якого зафіксовано факт зберігання двох металевих пристроїв, ззовні схожих на ручні протитанкові гранатомети у багажнику автомобілю "Toyota Prius", д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 і який був припаркований поблизу будинку АДРЕСА_4 ; протоколом затримання ОСОБА_4 від 30.08.2023, у якому зафіксовані обставини затримання останнього та вилучення майна, а також в якому ОСОБА_4 власноручно написав про визнання своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 30.08.2023, який повідомив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення; висновком експерта ЗЕС ІСТЕ СБУ №368 від 31.08.2023 за результатами проведення вибухотехнічної експертизи, згідно якого вилучені у ОСОБА_4 предмети є реактивними протитанковими гранатами РПГ-18 і РПГ-26 та відносяться до бойових припасів; висновком експерта ЗЕС ІСТЕ СБУ №372 від 07.09.2023 за результатами проведення вибухотехнічної експертизи, згідно якого вилучені у ОСОБА_4 реактивні протитанкові гранати РПГ-18 і РПГ-26 придатні до використання за призначенням та до здійснення вибуху; висновком експерта ЗЕС ІСТЕ СБУ №369 від 01.09.2023 за результатами проведення судово-технічної експертизи, згідно якого в мобільному телефоні вилученому у ОСОБА_4 виявлено листування у месенджері Whatsapp із абонентом ОСОБА_8 , якому від ОСОБА_4 надіслано фотографії із військовою технікою та зазначенням їх місця розташування; листами ОСУВ «ІНФОРМАЦІЯ_11» від 19.09.2023 та від 22.09.2023, згідно яких у зазначений період відбувалась передислокація трьох РСЗВ високомобільних артилерійських ракетних комплексів «Himars M142», а також з підтвердженням розміщення за вказаними координатами підрозділів ЗСУ та складів ракетно-артилерійського озброєння і у випадку поширення вказаної інформації буде завдано шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та економічній безпеці України; іншими матеріалами кримінального провадження.

30.08.2023 ОСОБА_4 затримано на підставі п.6 ч.1 ст.615 КПК України та в порядку ст.208 КПК України.

31.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за кваліфікуючими ознаками: зберігання та придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

26.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої та про нову підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за кваліфікуючими ознаками: зберігання та придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу та ч.3 ст.114-2 КК України за кваліфікуючими ознаками: поширення інформації про переміщення зброї, озброєння та розташування Збройних Сил України, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншим уповноваженим державним органом, вчинене з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, або іншим незаконним збройним формуванням, вчинене в умовах воєнного стану за відсутності ознак державної зради або шпигунства.

01.09.2023 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.10.2023 включно, з визначенням розміру застави в 746 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 2 002 264 грн.

27.10.2023 слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000381 від 02.10.2023 до 4-х місяців, тобто до 28.12.2023.

26.12.2023 слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000381 від 02.10.2023 до 5-и місяців, тобто до 28.01.2024.

26.01.2024 слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000381 від 02.10.2023 до 6-ти місяців, тобто до 28.02.2024.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину громадської безпеки, який карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років та особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який карається позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Обставини, що дають підстави органу досудового розслідування підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів обґрунтовуються доказами, перелік яких зазначено вище.

На даний час, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує, та особу ОСОБА_4 , є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати.

Для закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні необхідно завершити розсекречування матеріалів проведення негласних слідчих (розшукових) дій; провести інші слідчі/процесуальні дії, в проведенні яких виникне необхідність.

Строк дії запобіжного заходу стосовно підозрюваного закінчується, однак завершити досудове розслідування неможливо, оскільки необхідно виконати вказаний обсяг слідчих і процесуальних дій, зазначений в клопотанні.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 28.02.2024 включно.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 26.01.2024.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання підозрюваного під вартою втрачає свою дію 28.02.2024 включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 746 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 002 264 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_4 , провадження по справі №1-кс/522/486/24.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні з періодичністю 1 раз на тиждень;

- не відлучатися із населеного пункту - м. Одеси, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

26.01.2024