Провадження № 1-кс/202/9982/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції )

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000730 від 20.07.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у м. Дніпропетровську, раніше неодноразово судимому, неодруженому, непрацюючому, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000730 від 20.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 червня 2023 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись невстановленому в ході досудового слідства місці, переслідуючи корисливий мотив, направлений на отримання незаконного прибутку, достовірно знаючи, що на території України Указами Президента введено воєнний стан, вступили в попередню злочину змову та домовились про вчинення особливо тяжкого злочину, а саме у вимаганні передачі чужого майна, з погрозою застосування насильства над потерпілим.

Відповідно до злочинної змови, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 об`єктом своїх злочинних посягань обрали раніше знайомого їм ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З цією метою, 13.06.2023 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.00 години, ОСОБА_5 , діючи відповідно до попередньо розробленого з ОСОБА_7 злочинного плану, переслідуючи корисливий мотив, зателефонував ОСОБА_8 , та домовився з ним про зустріч на 15.00 годину того ж дня біля ТЦ №Калина за адресою: м. Дніпро, вул. Артеківська, 18, на що останній погодився.

Надалі, 13.06.2023 близько 15:00 годин, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , прибули до торгового центру «Калина», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Артеківська, 18, де зустрілись з ОСОБА_8 .

Перебуваючи у вищевказаному місці та у вищевказаний час, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, групою осіб, достовірно знаючи, що жодних грошових коштів ОСОБА_8 в борг від вказаних осіб не отримував, висунули останньому протиправну вимогу щодо передачі їм грошових коштів в розмірі 30 000 гривень, в якості оплати неіснуючого боргу.

Одночасно з цим, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, продовжуючи реалізацію злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, висловили погрози застосування відносно ОСОБА_8 та його близьких родичів насильства, - у разі відмови передати їм грошові кошти, в зв`язку з чим останній, реально побоюючись за своє життя та здоров`я, а також за життя та здоров`я близьких родичів, всупереч своєї волі, погодився на передачу вказаним особам грошових коштів.

У подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна, на автомобілі марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер не встановлено, яким керувала невстановлена в ході досудового розслідування особа, разом з потерпілим ОСОБА_8 прибули до ломбарду, який розташований за адресою: місто Дніпро, вул. Калинова, 4, де, потерпілий ОСОБА_8 , діючи всупереч своєї волі, на вимогу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 продав належний йому мобільний телефон за 1 800 гривень. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що жодних грошових коштів ОСОБА_8 в борг від вказаних осіб не отримував, висунули останньому протиправну вимогу щодо передачі їм грошових коштів, на що ОСОБА_8 , реально побоюючись за своє життя та здоров`я, всупереч своєї волі, передав вказаним особам грошові кошти в розмірі 1 800 гривень, в якості оплати неіснуючого боргу.

Надалі, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, на автомобілі маки ВАЗ 2109, реєстраційний номер не встановлено, разом з потерпілим ОСОБА_8 прибули до лісосмуги, яка розташована поблизу озера «Котлован», за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 3, де продовжили вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 . Одночасно з цим, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, застосував насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, а саме наніс йому не менше трьох ударів рукою зжатою в кулак в область голови та двох ударів в область грудної клітини, і повторно висловив погрози застосування відносно ОСОБА_8 та його близьких родичів насильства, в разі відмови передати їм грошові кошти.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , на автомобілі марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер не встановлено, разом з потерпілим ОСОБА_8 прибули до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де з метою надання видимості правомірності своїх протиправних дій, шляхом погроз застосування насильства, всупереч його волі, примусили потерпілого ОСОБА_8 під відеозапис, здійснений ОСОБА_7 на мобільний телефон, визнати боргові зобов`язання у розмірі 30 000 грн. зі строком їх виплатити до 15.07.2023 року.

Надалі, для реалізації спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.00 год. 09.08.2023, перебуваючи у невстановленому місці, залучили до вчинення злочину ОСОБА_9 , якому довели мету та план злочину відносно потерпілого ОСОБА_8 , на що ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, надав свою згоду.

Продовжуючи вчиняти злочин, направлений на вимагання у потерпілого ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 30 000 грн., 09.08.2023 о 12.00 годині потерпілому зателефонував ОСОБА_5 та висловив вимогу прибути на зустріч о 19.00 годині того ж дня до будинку АДРЕСА_3 .

09.08.2023 приблизно о 19.00 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, діючи умисно, з корисливих мотивів, прибули до будинку АДРЕСА_3 , де погрожуючи застосування насильства, наказали потерпілому ОСОБА_8 слідувати разом з ними до АЗС «ОККО» за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова 87Л, де висунули вимогу потерпілому ОСОБА_8 про передачу їм грошових коштів у якості оплати неіснуючого боргу, на що потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що окрім мобільного телефону, іншого цінного майна та грошових коштів у нього не має.

У зв`язку з відмовою передати грошові кошти, ОСОБА_9 , застосував насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме, наніс рукою стиснутою в кулак не менше двох ударів в область голови потерпілого ОСОБА_8 .

В подальшому співучасники злочину ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , продовжуючи вчиняти злочин, наказали потерпілому ОСОБА_8 слідувати за ними до ломбарду що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 4. Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 , діючи всупереч своєї волі, реально побоюючись застосування до нього насильства, діючи на вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 продав свій мобільний телефон «Xiaomi Note 8 Pro» у ломбард за 1300 гривень, які передав ОСОБА_5 .

У свою чергу, ОСОБА_5 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, перебуваючи у тому ж місці, розподілив отримані злочинним шляхом грошові кошти між співучасниками злочину.

Крім того, 15.08.2023 о 11:00 годині потерпілому зателефонував ОСОБА_5 та висловив вимогу прибути на зустріч о 12:00 годині того ж дня до будинку АДРЕСА_4 .

15.08.2023 приблизно о 12:30 год. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, діючи умисно, з корисливих мотивів, прибув до будинку АДРЕСА_4 , де погрожуючи застосування насильства, наказав потерпілому ОСОБА_8 слідувати разом з ними до місця мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , де їх чекав останній.

Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 , діючи всупереч своєї волі, реально побоюючись застосування до нього насильства, діючи на вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , передав останнім грошові кошти у сумі 3000 гривень.

Продовжуючи вчиняти злочин, того ж дня, перебуваючи у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого спільного плану, усвідомлюючи, що ніяких боргових зобов`язань потерпілий не має, висунули вимогу потерпілому ОСОБА_8 передати їм під приводом погашення неіснуючого боргу ще 9000 гривень.

Так, 28.08.2023 року о 14:03 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, діючи умисно, з корисливих мотивів, прибувши на автомобілі служби таксі «Renault» НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до будинку АДРЕСА_4 , де погрожуючи застосування насильства, наказали потерпілому ОСОБА_8 передати грошові кошти у розмірі 9000 гривень.

Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 , діючи всупереч своєї волі, реально побоюючись застосування до нього насильства, діючи на вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , передав останнім грошові кошти у сумі 9000 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були затримані слідчими СУ ГУНП в Дніпропетровської області в порядку ст. 208 КПК України

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , у період часу з 13.06.2023 по 28.08.2023, діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вимагали у потерпілого ОСОБА_8 передачі чужого майна, а саме грошових коштів у сумі 30 000 гривень, та отримали 15100 гривень, у результаті чого потерпілому ОСОБА_8 спричинили майнову шкоду на загальну суму 15100 гривень.

28.08.2023 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

28.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

30.08.2023 ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 27.10.2023 року, строк якого, ухвалою слідчого судді від 26.10.2023 продовжено до 25.12.2023.

Обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, закінчується 25.12.2023, але для закінчення досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

26.10.2023 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 28.02.2024.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, у поєднанні із продовженням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є достатніми підставами для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідатиме характеру та тяжкості інкримінованого злочину та особі підозрюваного.

Вважає, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили у задоволенні клопотання відмовити або обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши доводи, якими обґрунтовується клопотання, а також документи надані стороною обвинувачення, які містяться у матеріалах справи, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000730 від20.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

28.08.2023 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

28.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

30.08.2023 ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 27.10.2023 року, строк якого, ухвалою слідчого судді від 26.10.2023, продовжено до 25.12.2023.

26.10.2023 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 28.02.2024.

Статтею 199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання порушене у клопотанні слідчого слідчий суддя зазначає, що станом на 19.12.2023 ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України. Тобто з моменту оголошення йому про підозру у скоєнні зазначеного злочину і по цей час існує незмінність підстав для підозри ОСОБА_5 у скоєнні злочину, що є необхідною умовою для того, щоб застосування до нього запобіжного заходу вважалося законним.

При цьому слідчий суддя зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення.

Як вбачається з пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України, повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту достатніх підстав (доказів). У цьому контексті необхідно з`ясувати яким є зміст цього стандарту саме з метою повідомлення особі про підозру.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/бо можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

У даному випадку прокурором доведено, що повідомлена 28.08.2023 ОСОБА_5 підозра обґрунтовується сукупністю здобутих під час досудового розслідування доказів, а саме даними протоколів допитів потерпілого ОСОБА_8 , даними протоколів впізнання, даними протоколу огляду флешносія, даними допитів свідків тощо.

Проте слідчий суддя наголошує, що на цей час ця умова є недостатньою і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведене, що ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду не відпав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків за місцем постійного проживання не має, будь-яким цінним нерухомим або рухомим майном не володіє, ніде не зареєстрований, неодружений, дітей не має, офіційно працевлаштованим ніколи не був, неодноразово судимий, окрім того обізнаний про шляхи виїзду за кордон чоловіками призивного віку, що дає йому змогу у будь-яких час змінити місце проживання з метою переховування, та дає підстави припускати, що наслідки та ризики побігу будуть для нього менш загрозливими, а ні ж подальше утримання під вартою, а отже йому нічого не заважає переховуватися від слідства та суду.

Крім того продовжує існувати ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення аналогічної спрямованості, оскільки до кола його спілкування входять раніше неодноразово судимі особи, він також є неодноразово судимою особою за злочини корисливої спрямованості, не має будь-якого офіційного доходу.

Отже, враховуючи дані про особу підозрюваного та фактичні обставини вчиненого злочину можна стверджувати, що вони дають підстави виявити ті характерні ознаки, які підкріплюють твердження про небезпеку вчинення підозрюваним спроб вчинити інший злочин аналогічної спрямованості.

Відтак, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, не зменшились та не відпали.

Інших ризиків, станом на 19.12.2023 слідчим суддею не встановлено.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що факти, наведені у клопотанні на підтвердження існування ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, переконливо підтверджують, що існує реальна небезпека неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 і запобігти цим ризикам більш м`яким запобіжним заходом неможливо.

Окрім існування обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчим суддею оцінено в сукупності інші обставини, а саме вік та стан здоров`я підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, репутація та міцність соціальних зв`язків, загальна тривалість перебування під вартою.

Так, ОСОБА_5 не потребує стаціонарного лікування, неодружений, загальний строк перебування під вартою не є тривалим.

Враховуючи всі обставини, ризики, слідчий суддя приходить до висновку про продовження строку застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 (шістдесят) днів, тобто по 16 лютого 2024 року.

Ухвала втрачає силу 17.02.2024 о 00 год. 00 хв. року, якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений 22.12.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1