У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000382 від 09.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України, про обрання відносно підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, Закарпатської області, громадянки України, українки за національністю, раніше не судимої, офіційно не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000382 від 09.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України, погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальник відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Зі змісту клопотання вбачається, що таке подано заступником начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_6 та погоджене прокурор у кримінальному провадженні - начальник відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у власних справах 08 грудня 2023 року в м. Прага, Чеської Республіки, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, отримала від невстановленої досудовим розслідуванням особи чотири поліетиленові прозорі зіп-пакети із кристалічною речовиною білого кольору, в одному із яких знаходився метамфетамін, обіг якого обмежено, масою 0,4866 г, тим самим здійснила незаконне придбання психотропної речовини, з метою її подальшого незаконного переміщення через митний кордон до України.

У клопотанні вказано на те, що переслідуючи мету незаконно перемістити через митний кордон України раніше придбану речовину, ОСОБА_4 дані чотири поліетиленові прозорі зіп-пакети із кристалічною речовиною білого кольору, в одному із яких знаходився метамфетамін, обіг якого обмежено, масою 0,4866 г, діючи з метою приховання його від митного контролю, перебуваючи в м. Прага, Чеської Республіки, у салоні рейсового автобусу марки «VANНOOL», номерний знак НОМЕР_1 , сполученням «Ліберец (Чехія) - Ясіня (Україна)», загорнула останній до паперового пакету жовто-коричневого кольору із надписом «Viva Cafe», та розмістила до багажного карману між кріслом, де вона сиділа, та внутрішньою панеллю деталі салону автобуса, з метою приховання та ускладнення виявлення даної психотропної речовини в ході візуального огляду під час прикордонно-митного контролю.

Надалі, діючи на виконання свого злочинного умислу щодо контрабанди психотропної речовини, ОСОБА_4 08 грудня 2023 року, не дивлячись на наявність у неї чотирьох поліетиленових прозорих зіп-пакетів із кристалічною речовиною білого кольору, в одному із яких знаходився метамфетамін, обіг якого обмежено, масою 0,4866 г, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 за № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995 за № 62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 за № 770, на вищевказаному транспортному засобі перетнула кордон Угорської Республіки в пункті пропуску «Захонь» та прибула 09 грудня 2023 року о 09 год 25 хв до пункту пропуску «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби України, де в ході здійснення прикордонно-митного контролю рейсового автобусу марки «VANНOOL», номерний знак НОМЕР_1 , сполученням «Ліберец (Чехія) - Ясіня (Україна)», під час поглибленого огляду особистих речей ОСОБА_4 та її посадкового місця, а саме у багажному кармані між кріслом та внутрішньою панеллю деталі салону автобуса, співробітниками митниці було виявлено приховані від прикордонно-митного контролю чотири поліетиленові прозорі зіп-пакети із кристалічною речовиною білого кольору, в одному із яких знаходився метамфетамін, масою 0,4866 г.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України, а саме контрабанді психотропних речовин, тобто їх переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

При цьому у клопотанні вказано на те, що 09.12.2023 о 14 год. 45 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ужгород, Закарпатської області, громадянку України, українку за національністю, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 Кримінального кодексу України.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: повідомленням 94 прикордонного загону від 09.12.2023, протоколом огляду місця події від 09.12.2023, висновком експерта від 09.12.2023, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 09.12.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У клопотанні вказано на те, що під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені ч. ст. 177 КПК України,якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду: злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

За попередньою інформацією, ОСОБА_4 здійснювала контрабанду партії психотропних речовин, у спосіб їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, загальною вагою 38 грам, вартість якої згідно цін на чорному ринку в разі збуту на території України може становити близько 95 тис грн.

Вказана подія висвітлена у засобах масової інформації, що потягло за собою негативний суспільний резонанс.

Вищевказані обставини, а також те, що ОСОБА_4 в період часу з 24.02.2022 по теперішній час перетинала державний кордон України 6 разів в обидві сторони автомобілем та поїздом в напрямку Угорщини та Словаччини, дають підстави вважати, що вона, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, а також враховуючи можливість накопичення значних сум грошових коштів від здійснення протиправної діяльності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а саме, перебуваючи на волі, матиме можливість покинути межі Закарпатської області або територію України, в тому числі поза межами пунктів пропуску через державний кордон України та перебувати за її межами тривалий час, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судовий розгляд даного кримінального провадження;

запобігання спробам незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні: даний ризик обґрунтовано тим, що у вказаному кримінальному провадженні є необхідність у проведенні ряду судових експертиз; у допиті осіб в якості свідків із обставин, що мають значення для кримінального провадження щодо контрабанди психотропних речовин, а саме їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, які відомі підозрюваній. Підозрювана може незаконно впливати на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи. Аналогічні протиправні методи впливу можуть бути застосовані як до експертів, які виконуватимуть експертизи у даному кримінальному провадженні з метою складання неправдивих висновків, або відмови від надання таких;

запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень: наразі досудовим розслідуванням вживаються заходи до встановлення місцезнаходження речей і документів, які додатково можуть підтвердити обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення. Зважаючи на спосіб здійснення підозрюваною злочинної діяльності, ймовірного залучення інших співучасників, які наразі не встановлені, запровадження методів конспірації, приховування предметів та засобів злочинної діяльності у спеціально обладнаних місцях чи сховищах, що значно утруднює процес збирання доказів, а також на те, що підозрюваній відомі місця зберігання таких речей і документів, що можуть бути використані як докази для доведення винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, остання може вдатися до їх знищення, зміни чи приховування, перебуваючи на волі;

запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання, чи штучно створити докази, які б підвереджували її невинуватість у вчиненні інкримінованого злочину;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , володіючи інформацією щодо виробників та постачальників наркотичних засобів та психотропних речовин, широким колом осіб, які схильні до вживання зазначених речовин, оскільки на думку сторони обвинувачення одна особа не може самостійно вжити вилучену кількість психотропної речовини, та враховуючи те, що остання ймовірно збагачувалася від вказаної злочинної діяльності протягом тривалого часу та інших офіційних джерел доходу не має, може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки має можливість безперешкодно перетинати державний кордон України через будь-які діючі пункти пропуску, або може залучити співучасників та продовжити здійснювати незаконний дії щодо контрабанди заборонених речовин.

Слідчий зазначає, що підставою застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

Окрім того у клопотанні вказано на те, що ОСОБА_4 42 роки, за наявною інформацією хронічних чи інших тяжких захворювань не має, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на цей час розірвано. Від вказаного шлюбу має двох дітей, а саме доньку ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в силу досягнення повноліття не потребують стороннього догляду. Постійного місця роботи та джерел доходу не має, востаннє за оперативною інформацією отримувала дохід в 2020 році від ФОП « ОСОБА_19 ».

У клопотанні зазначено, що враховуючи викладене, підстав стверджувати, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки в місці свого проживання, не вбачається. Наявність двох повнолітніх дітей не завадило ОСОБА_4 займатися діяльністю із незаконного переміщення заборонених речовин через державний кордон України. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_4 зареєстровано нерухоме майно, а саме частина квартири АДРЕСА_2 .

У клопотанні зазначено, що таким чином, ОСОБА_4 на підставі зібраних доказів обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, у випадку визнання її винною, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

На переконання сторони обвинувачення, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий зазначає, що згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених обов`язків. Так, сторона обвинувачення, вважає, що при визначенні слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу, враховуючи виключний випадок, який полягає в самій особі підозрюваної ОСОБА_4 , у способі вчинення нею злочинних дій, їх завуальованості, кількості психотропної речовини, яка контрабандним шляхом переміщувалась на територію України, корисливому мотиві та меті, а тому з метою виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, забезпечення належної процесуальної поведінки та виключення наявних ризиків, підозрюваній ОСОБА_4 доцільно визначити розмір застави не менший за 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 938 000 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

При обґрунтуванні клопотання слідчий посилається на позиції Європейського суду з прав людини, (п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990), п. 4 ч. 2 ст. 183, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 184,ч. 3 ст. 183 КПК України.

Слідчий просить слідчого суддю: застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, Закарпатської області, громадянки України, українки за національністю, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів. При обранні стосовно ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави прошу визначити її розмір не менший за 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 938 000 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, а також просив, з огляду на спосіб вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваної при обранні стосовно ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави просив визначити її розмір не менший за 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 938 000 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України. Зазначив, що на даний час проводяться експертні дослідження інших речовин, вилучених під час огляду місця події, та з урахуванням таких досліджень ймовірно є те, що будуть наявні підстави для зміни раніше повідомленої підозри.

Захисник підозрюваної просила не застосовувати до такої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Просила врахувати, що у підозрюваної хворіє мати, серцево-судинними захворюваннями, яка потребує догляду, раніше не судима, має постійне місце проживання.

Підозрювана в судовому підтримала позицію свого захисника. Вказувала що готово співпрацювати з органом досудового розслідування, бажає давати покази. Зазначила що працює неофіційно в косметологічному салоні. На даний час її повнолітні діти проживають за кордоном, працюють там на роботі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, слідчими слідчого управління ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва прокуратури Закарпатської області, здійснюється досудове розслідування, у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000382 від 09.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України.

Так, у ході досудового розслідування з`ясовано, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення можливо причетна ОСОБА_4 , яку 09.12.2023 о 14 год. 45 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 Кримінального кодексу України.

Згідно наявного у матеріалах клопотання повідомлення ДПСУ НОМЕР_2 прикордонного загону від 0.12.2023 року 5/871 (копія) було повідомлено СУ ГУНП в Закарпатській області, про те, що 09 грудня 2023 року о 09 год. 25 хв. в міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» на в`їзд в Україну прибув рейсовий автобус марки «VANFFOOL», реєстраційний номер НОМЕР_3 , сполученням «Ліберец (Чехія)- Хмільник (України)». В даному транспортному засобі в якості пасажира слідувала громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За наявною оперативною інформацією було здійснено огляд речей та її пасажирського місця, за результатами чого в кишені біля її пасажирського місця було виявлено зіп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору (ймовірно з наркотичною речовиною), які були завчасно підготовлені та приховані від митного контролю з метою незаконного переміщення через державний кордон України для подальшого збуту. Таким чином, в діях громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інших, невстановлених на даний час осіб, наявні ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 305, 307 КК України.

Також матеріали клопотання містять протокол огляду місця події від 09.12.2023 (копія) в ході проведення огляду місця події, а саме рейсового автобусу марки «VANFFOOL», реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_1 , який проводився на митному посту «Тиса», що в Ужгородському районі, с. Соломоново було виявлено та вилучено наступні речі, які належать ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 : Чотири прозорі зіп-пакети із вмістом у них прозорої кристалічної речовини; Три паперові згортки; Мобільний телефон «SAMSUNG A51», сірого кольору із сім-картками операторів мобільного зв`язку №1 НОМЕР_4 та №2 НОМЕР_5 .

Згідно наявного у матеріалах справи експертного висновку від 09.12.2023№ СЕ-19/107-23/11898-НЗПРАП надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору, що в постанові про призначення експертизи поіменована як: «кристалічна речовина, яка знаходиться в одному зіп пакеті, яка вилучена 09.12.2023 року в ході проведення огляду місця події на митному пості «Тиса» та поміщена до паперового крафт конверту із логотипом «Національна поліція України Слідче управління»», в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін.

Предметом дослідження була 0,0139 г кристалічної речовини білого кольору використано на дослідження. 1 (один) безбарвний, прозорий, полімерний пакет з пазовим замком та смужкою фіолетового кольору біля горловини поміщений в 1 (один) паперовий конверт білого кольору, на якому нанесені виконані від руки написи стійким барвником синього кольору: «СУ ГУНП в З/о 1 полімерний пакет до висновку експерта від 09.12.2023 № СЕ-19/107-23/11898-НЗПРАП Судовий експерт (підпис) ОСОБА_20 » (зображення 7,8 ілюстративної таблиці, що додається до висновку експерта) та повертаються ініціаторові призначення судової експертизи разом з висновком експерта.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: повідомленням 94 прикордонного загону від 09.12.2023, протоколом огляду місця події від 09.12.2023, висновком експерта від 09.12.2023, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 09.12.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про можливу причетність підозрюваної до вищевказаного кримінального правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Санкція частини ч.1 ст. 305 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Так відповідно до ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення належить до тяжкого злочину.

Слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстав вважати, що існують ризики передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, у клопотанні, зокрема:

На переконання слідчого судді стороною обвинувачення наведено достатньо підстав вважати що існує ризик того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, що інкримінують ОСОБА_4 , є тяжким, і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні дій пов`язаних з контрабандою партії психотропних речовин, у спосіб їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, загальна вага вилучених речовин становить 38 грам, частина речовин перебуває на експертному дослідженні, а вартість вилучених речовин, як вказується в клопотанні, на чорному ринку в разі збуту на території України може становити близько 95 тис грн. Вказана подія висвітлена у засобах масової інформації, що потягло за собою негативний суспільний резонанс.

ОСОБА_4 в період часу з 24.02.2022 по теперішній час перетинала державний кордон України 6 разів в обидві сторони автомобілем та поїздом в напрямку Угорщини та Словаччини, повнолітні діти перебувають за межами території України, що є обґрунтованими підставами вважати, що вона, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, а також враховуючи можливість накопичення значних сум грошових коштів від здійснення протиправної діяльності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а саме, перебуваючи на волі, матиме можливість покинути межі Закарпатської області або територію України, в тому числі поза межами пунктів пропуску через державний кордон України та перебувати за її межами тривалий час, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судовий розгляд даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя вважає, що на цей час, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання останнього винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а саме до восьми років позбавлення волі, останній перебуваючи під загрозою застосування вказаного покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваної.

Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрювана з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності такої поведінки підозрюваного.

Підозрювана може вчиняти спроби незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також, обґрунтованими є ризик того, що підозрювана може, знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень. Оскільки, як зазначає сторона обвинувачення, на даний час, досудовим розслідуванням вживаються заходи до встановлення місцезнаходження речей і документів, які додатково можуть підтвердити обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення. Зважаючи на спосіб здійснення підозрюваною злочинної діяльності, ймовірного залучення інших співучасників, які наразі не встановлені, запровадження методів конспірації, приховування предметів та засобів злочинної діяльності у спеціально обладнаних місцях чи сховищах, що значно утруднює процес збирання доказів, а також на те, що підозрюваній відомі місця зберігання таких речей і документів, що можуть бути використані як докази для доведення винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, остання може вдатися до їх знищення, зміни чи приховування, перебуваючи на волі.

Разом із тим, слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення наявності ризику того, що підозрювана може з аналогічних підстав перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 5 ст. 305 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, такий вчинено під час дії по всій території України воєнного стану, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя, вважає обґрунтованим висновок про необхідність застосування до підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.

Підозрювана має молодий вік, за наявною інформацією хронічних чи інших тяжких захворювань не має, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на цей час розірвано. Від вказаного шлюбу має двох дітей, а саме доньку ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в силу досягнення повноліття не потребують стороннього догляду. Відомостей про постійне місце роботи та джерел доходу слідчому судді не надано.

Тому є обґрунтованими доводи слідчого, та прокурора про те, що перебування ОСОБА_4 , на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на свідків чи вчинити спроб знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У п.2 ч.5 статті 182 КПК України визначено, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення та спричинену ними шкоду, встановлені ризики, в сукупності з майновим станом підозрюваного, особистими даними, про які уже зазначалось у цій ухвалі.

Виходячи зі змісту ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, …у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Європейський суд з прав людини вважає, що розмір застави має оцінюватись, з огляду на, з-поміж іншого, ступінь вірогідності того, що перспектива втрати застави або вжиття заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі» («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta) від 22.05.2018, заява № 54335/14, § 70; «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, заява № 12050/04, § 78).

Водночас, підозрюваний, якого судові органи готові відпустити під заставу, повинен надати вірну інформацію, яку за необхідності можливо перевірити, щодо суми застави, яка може бути призначена (рішення у справах «Іванчук проти Польщі» (Ivanchuk v. Poland) від 15 листопада 2001 року, заява № 25196/94, § 66; «Тошев проти Болгарії» (Toshev v. Bulgaria) від 10 серпня 2006 року, заява № 56308/00, § 68).

Виходячи із встановлених під час розгляду цього клопотання обставин, слідчий суддя переконаний, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки. З іншого боку, розмір застави не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов застави, це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке перетворилося б на безальтернативне.

При визначенні розміру застави слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення та спричинену ними шкоду, встановлені ризики, в сукупності з майновим станом підозрюваної, особистими даними, про які уже зазначалось у цій ухвалі.

Водночас, слідчий суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя переконаний, що застава у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України (від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб), яка може бути встановлена особі, яка підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків. А тому заставу належить призначити у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, враховуючи майновий стан підозрюваної, має в наявності на праві власності нерухоме майно, є працездатного віку, наявність працевлаштованих, за її словами, повнолітніх дітей, у сукупності з обставинами ймовірного вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, даними про її особу, встановленими ризиками, переконують слідчого суддю у тому, що обґрунтованим розміром застави є 200 розмірів прожиткових мінімумів, що становить 536 800 гривень.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, враховуючи її майновий стан, обставини вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, та який є помірним для неї, передбачений цим Кодексом, - становить 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

При цьому, слід зазначити, що з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 , особу підозрюваної, наявні ризики, слідчий суддя вважає, що застава у 200 розмірів прожиткових мінімумів, не є непомірною для неї.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та особами, які мають причетність до даного кримінального провадження; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000382 від 09.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України, про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, Закарпатської області, громадянки України, українки за національністю, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, а саме до 02.02.2024 року включно.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , покладених на неї обов`язків передбачених КПК України, в розмірі двісті розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 800 гривень (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот гривень 00 коп.).

Роз`яснити, що підозрювана ОСОБА_4 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрювану ОСОБА_4 , наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування свідками та особами, які мають причетність до даного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити, ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї, може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1