Справа № 643/8237/23
Провадження № 1-в/643/266/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, який не одружений, не має осіб на утриманні, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , засуджений Київським районним судом м. Харкова 11.11.2021 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки

ВСТАНОВИВ

Начальник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернулася до суду з поданням, у якому просить скасувати звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та направити його для відбування покарання за вироком Київського районного судом м. Харкова від 11.11.2021.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_3 в період іспитового строку порушує обов`язки, покладені на нього судом, без поважної причини двічі не з`являвся до відділу з питань пробації для реєстрації, внаслідок чого попереджався про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання, призначеного судом.

Представник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справі повідомлялася належним чином.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Ураховуючи вказані положення законодавства, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення подання з огляду на наступне.

Згідно вироку Київського районного суду м. Харкова від 11.11.2021 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Як вбачається з листка реєстрації, який міститься в матеріалах особової справи ОСОБА_3 № 17/2022, ОСОБА_3 , починаючи з 25.01.2022, належним чином виконував обов`язки щодо явки на реєстрацію, що підтверджується його підписами в листку реєстрації.

Вперше ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію до органу пробації 13.06.2023. Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , неявка була викликана його поганим самопочуттям.

Після того, як ОСОБА_4 13.06.2023 не з`явився на реєстрацію, йому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

В подальшому, 11.07.2023, ОСОБА_3 згідно листка реєстрації та доводів клопотання, з`явився на реєстрацію до органу пробації, тобто належним чином виконав свої обов`язки.

Наступного разу, 08.08.2023, ОСОБА_3 на реєстрацію до органу пробації знову не з`явився. Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , неявка була викликана його поганим самопочуттям

Вирішуючи питання відносно того, чи можуть бути вказані вище обставини підставою для скасування звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та направлення для реального відбування покарання, суд керується таким.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 78 Кримінального кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 Кримінального кодексу України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Частиною другою ст. 78 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Також Верховним Судом неодноразово зазначалось на другорядній ролі кари як мети покарання та необхідності вирішення питання щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з урахуванням таких критеріїв, як співрозмірність вказаного рішення характеру вчиненого діяння та його наслідкам (постанови від 09.06.2022 у справі № 389/936/19, від 27.05.2021 у справі № 127/2554/15-к).

Судом встановлено, що 13.06.2023 та 08.08.2023 ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію до органу пробації, в якості причини зазначивши погане самопочуття. Оскільки ОСОБА_3 не надав органу пробації документів, які підтверджують факт його звернення до закладів охорони здоров`я, у суду відсутні підстави вважати достовірно встановленим факт його хворобливого стану в зазначені дати.

Разом з тим, оскільки факт неявки на реєстрацію мав місце лише 2 рази, у суду відсутні підстави для висновку про систематичний характер вказаних порушень.

Суд враховує, що у подальшому, 16.08.2023, ОСОБА_3 з`явився до органу пробації, що підтверджується фактом надання ним письмових пояснень від 16.08.2023.

Також суд враховує, що ОСОБА_3 протягом тривалого часу в умовах воєнного стану добросовісно та сумлінно виконував свої обов`язки щодо періодичної реєстрації в органі пробації, з`явившись на реєстрацію особисто або дистанційно 19 разів (враховуючи 11.07.2023), нових кримінальних правопорушень не вчинив, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Ураховуючи тривале добросовісне виконання ОСОБА_3 покладених на нього судом обов`язків щодо явки на реєстрацію до органу пробації, доводи ОСОБА_3 щодо наявності поважних причин неявки на реєстрацію 13.06.2023 та 08.08.2023, відсутність систематичності в його діях, суд вважає, що направлення його для реального відбування покарання за таких обставин буде неспіврозмірним характеру вчинених ним порушень, суперечитиме засадам гуманізму та порушуватиме справедливий баланс між його правами і свободами та захистом інтересів держави і суспільства.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення подання.

Керуючись 369 -372, 376, 537, 539 КПК України

УХВАЛИВ

В задоволенні подання Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного згідно вироку Київського районного суду м. Харкова 11.11.2021 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1