Справа № 361/8461/23
Провадження № 1-кс/361/1892/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Бровари клопотання слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , затвердженого прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003371 від 26.09.2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2023 року до Броварського міськрайонного суду надійшло клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, яке обґрунтовується тим, що у провадженні слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003371 від 26.09.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.09.2023 року близько 18 години 00 хвилин між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебували за адресою: АДРЕСА_1 на узбіччі дороги за координатами: НОМЕР_1 , 30.83672 В, під час вживання алкогольних напоїв виник конфлікт з мотивів ревнощів, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів ревнощів, перебуваючи на узбіччі дороги за вищевказаною адресою, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 взяв ніж, та, тримаючи його в лівій руці, сидячи поруч із ОСОБА_7 на матраці, наніс цим ножем один удар в область шиї зліва та три удари в передню поверхню грудної клітки зліва ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючих поранень грудної клітини зліва, лівобічного пневматорексу, різаної рани шиї, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

27.09.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 28.09.2023 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановою керівника Броварської окружної прокуратури від 21.11.2023 строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, а саме до 27.12.2023.

У клопотанні слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є сплив строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , який закінчується 25 листопада 2023 року.

Враховуючи, що строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 25 листопада 2023 року, завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається можливим, через необхідність отримати висновки судової імунологічної експертизи, отримати висновки судово-медичної експертизи, посилаючись що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний ухвалою слідчого судді запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не зменшилися та продовжують існувати. Відтак виникла необхідність у продовженні застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував щодо клопотання, оскільки постійного місця проживання та роботи немає та не проти перебування у слідчому ізоляторі. Захисник поклався на розсуд суду вирішення питання щодо виду запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшла наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що провадженні слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003371 від 26.09.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.09.2023 року близько 18 години 00 хвилин між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебували за адресою: АДРЕСА_1 на узбіччі дороги за координатами: НОМЕР_1 , 30.83672 В, під час вживання алкогольних напоїв виник конфлікт з мотивів ревнощів, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів ревнощів, перебуваючи на узбіччі дороги за вищевказаною адресою, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 взяв ніж, та, тримаючи його в лівій руці, сидячи поруч із ОСОБА_7 на матраці, наніс цим ножем один удар в область шиї зліва та три удари в передню поверхню грудної клітки зліва ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючих поранень грудної клітини зліва, лівобічного пневматорексу, різаної рани шиї, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів ревнощів, перебуваючи на узбіччі дороги за вищевказаною адресою, у той же час, а саме приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 взяв ніж, та, тримаючи його в лівій руці, сидячи поруч із ОСОБА_7 на матраці, наніс цим ножем один удар в область шиї зліва та три удари в передню поверхню грудної клітки зліва ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючих поранень грудної клітки зліва, лівобічного лневмоторексу, різаної рани шиї, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність встановлених ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується ( п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України. Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

У відповідності до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, у відповідності до вимог статті 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування (продовження) запобіжного заходу.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція частини 1 статті 121 КК України передбачає покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою встановлено, що ОСОБА_5 немає постійного місця проживання та непрацевлаштований, не одружений.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності. За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Згідно з статтею 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя, Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшла до висновку про наявність доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_5 поза розумним сумнівом до інкримінованого кримінального правопорушення.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, вчинити нове кримінальне правопорушення, здійснити вплив на потерпілих й свідків, заявлені ризики заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 25.11.2023 року.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін, а тому вважає за доцільне продовження його застосування після вищевказаного дня закінчення в межах строків визначених законом, оскільки на даний час є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними показань на користь обвинуваченого, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_5 суд вважає недостатнім.

Суд вважає, що утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою буде сприяти забезпеченню виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні у розумні строки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 27.12.2023 року включно, без визначення розміру застави та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1