Єдиний унікальний № 371/546/21
Номер провадження № 1-кп/371/135/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000056 від 11.05.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України уродженець с. Маслівка, Миронівського району, Київської області, не одруженого, освіта професійно технічна, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимий: 29.07.2017 Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, звільнений 28.11.2019 Уманським міськрайонним судом Черкаської області умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяця 5 днів, 29.11.2022 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, останнього разу 29.07.2017 Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, маючи не зняту і не погашену судимість у встановленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив і знову, повторно вчинив новий умисний злочин проти власності, при наступних обставинах.

Так, 22 квітня 2021 року приблизно о 12.00 години ОСОБА_5 у власних справах прибув до господарства ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_5 помітив на території подвір`я велосипед марки «Україна», та в останнього виник злочинний намір на таємне викрадення вказаного велосипеду, який належить ОСОБА_6 , з метою подальшого обернення його на власну користь.

Цього ж дня, 22 квітня 2021 року приблизно о 12 год. 10 хв. ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення велосипеду марки «Україна», діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та очевидців своєї злочинної діяльності, таємно викрав, належний ОСОБА_6 велосипед марки «Україна».

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи вартість викраденого майна, а саме: велосипеду марки «Україна» становить 1584,80 грн.

Отже, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1584,80 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному вказаному кримінальному правопорушенню визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєнням злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованого йому злочину, майно яким він заволодів велосипедом марки «Україна». Щиро кається у скоєному злочині. Просив суворо не карати, Майно повернуто потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, претензій матеріального та марального характеру не має шкода відшкодована. Щодо міри покарання поклав на розсуд суду.

З урахуванням положень ст. 325 КПК України, суд вважає можливим з`ясування всіх обставин справи під час судового розгляду проводити без потерпілого.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при вищевикладених обставинах, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, в силу частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючи матеріалів на нього та з процесуальних питань, які є в матеріалах кримінального провадження.

При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи щодо спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд дії ОСОБА_5 кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступень тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення, які згідно із ст.12 КК України тяжким злочином.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

При призначенні ОСОБА_5 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 «Швидка проти України» від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений вироком Миронівського районного суду Київської області від 29.11.2022 року до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, який набрав законної сили

На підставі вищевикладених обставин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України,

Підстав для застосування ст. 69, ст. 75 КК України при призначенні покарання судом не встановлено.

Діючі запобіжні заходи щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Зі змісту ч.4 ст. 174 КПК України вбачається, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. 100, 349, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання в виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покаранням, покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 29.11.2022 року, яким засуджено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки та остаточно до відбуття визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1(один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України у строк відбуття покарання за даним вироком зарахувати відбуту частину покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 29.11.2022 року - з 07.12.2022 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов не заявлено.

Скасувати арешт накладений ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 17.05.2021 року на велосипед марки «Україна», рама якого чорно та червоного кольорів, на рамі наявний напис друкованими літерами «Україна» та металева табличка, яка кріпиться на передній частині рами за допомогою металевих заклепок, на якій наявний рельєфний малюнок у вигляді птаха та написи «СССР, ХВЗ», які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Речовий доказ по справі визнаний постановою про визнання предмету речовим доказом елосипед марки «Україна», рама якого чорно та червоного кольорів, на рамі наявний напис друкованими літерами «Україна» та металева табличка, яка кріпиться на передній частині рами за допомогою металевих заклепок, на якій наявний рельєфний малюнок у вигляді птаха та написи «СССР, ХВЗ» залишити в потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1