Справа № 567/180/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 м. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчої СВ ВП №3 Рівненського РУП ГНП в Рівненській області - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №3 Рівненського РУП ГНП в Рівненській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, зі слів працює охоронцем в м. Острог ПП "Статус"

встановила:

слідча СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено з прокурором та мотивовано наступним.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України за наступним фактом. 28 січня 2024 о 17.00 год. поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , спільно із інспектором сектору патрульної поліції відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 , на службовому автомобілі марки «Toyota Prius» н.з. НОМЕР_1 заступили на відпрацювання профілактичних заходів по виявленню та недопущенні порушень в сфері безпеки дорожнього руху у м.Острог та Острозькій МТГ Рівненської області.

Під час виконання службових обов`язків, 29.01.2024 близько 00.49 год. у м.Острог по вул. Князів Острозьких ними був виявлений транспортний засіб марки Wolkswagen Golt д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який проігнорував вимогу працівників поліції на зупинку та в подальшому був зупинений шляхом штучного блокування службовим автомобілем по вул.Гапончука, що у м.Острог Рівненської області.

Для складання адміністративних матеріалів поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНГІ в Рівненській області ОСОБА_9 , будучи працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ст.ст. 23, 31,45 Закону України «Про Національну поліцію» покладено обов`язок виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню правопорушення, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживати заходів з метою виявлення та припинення правопорушень, вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок вчинення кримінального, адміністративного правопорушення, та вживати заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях і інших публічних місцях, а в разі невиконання законних вимог - застосовувати заходи примусу, перебуваючи у форменому одязі, виконуючи свої службові обов`язки, перебуваючи по вул.Гапончука у м.Острог Рівненської області, з метою уникнення втечі водія із місця події, та припинення вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, попередив останнього про застосування фізичної сили, та спеціальних засобів у вигляді кайданок.

Однак, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ним працівник поліції, який виконує службові обов`язки, діючи умисно та протиправно, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, умисно схопив поліцейського ОСОБА_9 за ноги та кинув на землю.

В подальшому, продовжуючи свій умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, ОСОБА_8 умисно наніс два удари кулаком руки по обличчю поліцейського ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забою та осаднення кута нижньої щелепи зліва, осаднення лівої лобної ділянки, лівого коліна, нижньої третини правого передпліччя.

29.01.2024 ОСОБА_8 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

29.01.2024 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 тримання під вартою у зв`язку з тим, що прокурор дійшов висновку про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою схиляння їх до зміни показів, а саме ОСОБА_11 (дружина) та ОСОБА_12 (рідний брат) є його близькими родичами. Вважає, що вказані дії підозрюваний може вчиняти шляхом прохань, умовлянь, підкупів, що підтверджується фактом відеозапису з боді-камери, де підозрюваний намагався «домовитися» із поліцейськими на місці.

Також прокурор вважає, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити і інше кримінальне правопорушення, так як 29.01.2024 останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в період дії комендантської години, вчинив непокору працівникам поліції. Рахує, що вказані факти вказують на те, що підозрюваний схильний до вчинення правопорушень, відноситься зі зневагою до загальноприйнятих правил і норм поведінки, ігнорує вимоги законодавства України, посягає на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати вищевказаний запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник просять не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, офіційно працює.

Окрім того зазначають, що ОСОБА_8 вчинив вперше кримінальне правопорушення, вину свою визнає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчу та прокурора, які підтримали клопотання, підозрюваного та захисника, слідчий суддя виходить з наступного.

З витягу з кримінального провадження вбачається, що 29.01.2024 до ЄРДР за №0000029 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в тому, що 29.01.2024 близько 00.49 год. у м.Острог по вул. Князів Острозьких, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ним працівник поліції, який виконує службові обов`язки, діючи умисно та протиправно, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, умисно схопив поліцейського ОСОБА_9 за ноги та кинув на землю.

В подальшому, продовжуючи свій умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, ОСОБА_8 умисно наніс два удари кулаком руки по обличчю поліцейського ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забою та осаднення кута нижньої щелепи зліва, осаднення лівої лобної ділянки, лівого коліна, нижньої третини правого передпліччя, що кваліфікується за ч. 2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 29.01.2024 ОСОБА_8 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: повідомленням КНП «Острозька БЛ» про надання допомоги поліцейському від 29.01.2024 ЄО №342; рапортом поліцейського СРПП ВП №3 - ОСОБА_13 від 29.01.2024; протоколом огляду місця події від 29.01.2024; протоколом затримання особи від 29.01.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 29.01.2024; протоколом огляду речей від 29.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.01.2024; іншими матеріалами кримінального провадження;

За змістом положень ст. 193, 194 КПК, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що зібрані органами досудового розслідування докази, на даному етапі досудового розслідування, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з частиною третьою статті 26 КПК, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно зі статтею 131 КПК одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слід зазначити, що в судовому засіданні не доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою схиляння їх до зміни показів, оскільки ОСОБА_11 (дружина) та ОСОБА_12 (рідний брат) є його близькими родичами, то ОСОБА_8 може шляхом вмовлянь, переконань впливати на свідків, що є лише припущенням слідчої. Ні слідчою, ані прокурором жодним чином не доведено що підозрюваний може впливати на свідків, надані матеріали клопотання вказані твердження також нічим не підтверджують.

Звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий посилається також на існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити інше правопорушення.

На обґрунтування можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення, вказує, що так як, 29.01.2024 останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в період дії комендантської години, вчинив непокору працівникам поліції. Вказані факти вважає, вказують на те, що підозрюваний схильний до вчинення правопорушень, відноситься зі зневагою до загальноприйнятих правил і норм поведінки, ігнорує вимоги законодавства України, посягає на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет.

Слідчий суддя вважає, що не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - що підозрюваний може вчинити кримінальне правопорушення, оскільки відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності відсутні, а притягнення до адміністративної відповідальності не свідчить про те, що останній може вчинити нові кримінальні правопорушення.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, -виключно у разі, з якщо з прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Жодних з зазначених обставин прокурором доведено не було.

Окрім того, відомостей про вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 N4, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховуються при обранні запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що на даний час немає підстав вважати, що ОСОБА_8 ухилятиметься від слідства та суду чи продовжуватиме злочинну діяльність. ОСОБА_8 має постійне місце проживання, одружений, не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом 3 групи.

Таким чином, соціальні зв`язки ОСОБА_6 , відсутність відомостей про вчинення ним інших правопорушень свідчать про відсутність підстав вважати, що останній в майбутньому ухилиться від слідства та суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

Враховуючи викладене та беручи до уваги тяжкість покарання, яке йому загрожує, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в нічну пору доби, при цьому слідчий суддя бере до уваги його показання щодо працевлаштування та необхідності відсутності вдень за місцем проживання та вважає, що цілодобове позбавлення його права залишати житло може суттєво його обмежити, та його слід зобов`язати в період з 22 год. до 06 год. наступної доби не залишати житло, що буде необхідним та достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Керуючись ст. 176-178, 181, 183, 193-196, 369-372 КПК України

ухвалила:

в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці - до 30.03.2024.

Заборонити ОСОБА_6 залишати житло в АДРЕСА_1 у період доби з 22.00 год. до 6.00 год. без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- носити електронний засіб контролю;

- прибувати за викликом слідчого, прокурора та суду.

Визначити строк дії ухвали тривалістю в два місяці - до 30.03.2024

Копію ухвали направити до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області для організації її виконання та здійснення контролю за поведінкою ОСОБА_6

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1