ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3637/23 Справа № 932/3017/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

23 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про повернення речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК),

ВСТАНОВИЛА :

19 жовтня 2023 року надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повернення речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК у кримінальному провадженні № 0001281, яке за твердженням заявника, закрито постановою слідчого від 17.01.2023.

Перевіривши апеляційну скаргу на її прийнятність до розгляду, суддя-доповідач дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.

З матеріалів провадження слідує, що оскаржену ухвалу постановлено в порядку ч. 9 ст. 100 КПК і предметом судового розгляду було питання про повернення речових доказів у закритому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Статтями 171 - 174 КПК регламентовано вимоги до клопотання про арешт майна, порядок його розгляду та вирішення, а також питання скасування арешту майна.

Положеннями ч. 7 ст. 173 КПК визначено право учасників провадження на оскарження судового рішення щодо арешту майна.

Водночас в клопотанні до суду першої інстанції та в апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить повернути ОСОБА_4 та/або адвокату/представнику ОСОБА_4 квартиру за АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 АДРЕСА_2 ), (після 21.09.2017р. АДРЕСА_3 ) та який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери :02:422:0126 та :02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 00012814.

Отже, суд першої інстанції не вирішував питання про арешт майна у кримінальному провадженні, а розглянув та постановив ухвалу за клопотанням представника про повернення речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК, яка, відповідно до ст. 392 КПК не є предметом апеляційного оскарження.

Таким чином, законодавець встановив заборону на оскарження ухвал суду першої інстанції, які постановлені в порядку ч. 9 ст. 100 КПК.

Тобто регламентація цього питання у зазначеній нормі КПК саме в такий спосіб є тим винятком із засади забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, встановленого законом, про який ідеться в пункті 8 частини третьої статті 129 Основного Закону.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладені положення кримінального процесуального закону,суддя-доповідач дійшов висновку, що оскаржена ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про повернення речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК, не може бути оскаржена в апеляційному порядку, у зв`язку з чим за поданою апеляційною скаргою необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження, а скаргу надіслати особі яка її подала.

Керуючись статтями 392, 398, 399 КПК, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про повернення речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК.

Копію ухвали та оригінал апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а особою яка тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_2