Справа № 385/542/23
Провадження № 1-кп/385/69/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2023 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження № 0000005 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Салькове Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, не є депутатом, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

06 січня 2023 року приблизно о 19 годині 40 хвилин у ОСОБА_4 , який перебував по АДРЕСА_1 , виник корисливий злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: легковим автомобілем ВАЗ 210930-20, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належним ОСОБА_9 , який перебуває в законному користуванні ОСОБА_6 та знаходився на узбіччі вулиці Українська біля вищезазначеного домоволодіння, з метою його використання та обернення на власну користь.

Невідкладно реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, порушуючи порядок користування транспортними засобами, при якому використання певного транспортного засобу у сфері руху припустимо лише тими, хто на це має право, тим самим створивши загрозу безпеки руху та позбавивши законного користувача транспортного засобу можливості реалізувати свої права відносно нього, незаконно, протиправно, не маючи ані дійсного, ані передбачуваного права на транспортний засіб, з корисливих мотивів та переслідуючи мету власної наживи, через незамкнені водійські дверцята проник до салону автомобіля ВАЗ 210930-20, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Перебуваючи в салоні автомобіля ОСОБА_4 за допомогою ключів, які були у замку запалювання, завів двигун та почав рух на легковому автомобілі ВАЗ 210930-20, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Українська в смт. Салькове Голованівського району Кіровоградської області, чим покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Після цього ОСОБА_4 , протиправно управляючи автомобілем ВАЗ 210930-20, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без дозволу його власника, тим самим незаконно заволодівши даним транспортним засобом, з місця кримінального правопорушення зник та, рухаючись по вулиці Миру в смт. Салькове Голованівського району Кіровоградської області, не справився з керуванням та виїхав за межі проїжджої частини, допустивши зіткнення автомобіля із деревом на узбіччі вулиці та службовим автомобілем працівників патрульної поліції ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, марки ВАЗ 21099, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 які приїхали на виклик, тим самим пошкодивши вищезазначений автомобіль.

В ході проведення досудового розслідування легковий автомобіль ВАЗ 210930-20, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , виявлено на місці його зупинки по вулиці Миру в смт. Салькове Голованівського району Кіровоградської області та вилучено працівниками поліції відділення поліції №1 (м.Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи від 19.01.2023 завдано майнової шкоди в розмірі 29 114 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, а саме, незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 289 КК України не визнав, показання надавати відмовився. В судових дебатах пояснив, що вину визнає та кається.

Прокурор в судових дебатах просила застосувати до обвинуваченого покарання у виді 4-ох років позбавлення волі, запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Захисник в судових дебатах просив врахувати визнання вини обвинуваченим, те, що в обвинуваченого на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, дружина, посередню характеристику та відсутність судимостей відповідно до ст. 89 КК України і застосувати покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки з застосуванням іспитового строку на 3 роки.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку, а саме:

показаннями потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що він орієнтовно 6-7 січня 2023 року підвозив ОСОБА_4 з дружиною та дітьми до їх родичів в с. Казавчин Голованівського району та з 12 год до 18 год був з ними там в гостях. Підвозив на автомобілі ВАЗ 2109 білого кольору, який придбав в листопаді 2022 року, однак не встиг переоформити на себе. Надалі підвозив їх ще до інших родичів дружини його брата та до знайомого на прізвище ОСОБА_10 , якого взяли з собою. На завершення зупинялись біля магазину Вітерець в с. Хащувате. Бачив як ОСОБА_4 в гостях вживав алкоголь, в його присутності той вжив близько 200-300 г горілки, був п`яний. Коли привіз пасажирів до їх дому, ОСОБА_4 вийшов з машини та вдарив його. ОСОБА_11 намагався сісти в машину та поїхати геть, однак ОСОБА_12 за куртку відтягнув його від автомобіля Щоб уникнути розвитку конфлікту та помитись від крові, потерпілий пішов до сусіда, з яким знайомий, що живе неподалік, метрів за 700. Звідти вже побачив як його автомобіль поїхав. В цей час йому зателефонував ОСОБА_10 та сказав, щоб він підійшов і забрав автомобіль, на що він повідомив, щоб залишили автомобіль біля будинку, так як боявся агресії. Тоді він викликав поліцію. Дозволу ОСОБА_4 на користування автомобілем він не надавав. Після ДТП автомобіль дуже побитий, до цього був в ідеальному стані. Обвинувачений шкоду йому не відшкодував, однак претензій до нього він не має, просить застосувати мінімальну міру покарання.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка будучи допитаною в судовому засіданні пояснила, що їй належить автомобіль ВАЗ 2109 білого кольору, який вона, з допомогою сина продала в грудні 2022 року;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що продав ОСОБА_6 автомобіль ВАЗ 2109, яким він користувався, а власником якого була його матір, передавши технічний паспорт. Десь через тиждень ОСОБА_6 зателефонував, пропонував відкупити автомобіль назад, розповідав, що автомобіль викрадали. Перед передачею ОСОБА_6 автомобіля він його підремонтував та той був повністю справний;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.01.2023 в якому ОСОБА_6 , будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України повідомив, що 06.01.2023 приблизно о 19 год 40 хв ОСОБА_4 заволодів його автомобілем ВАЗ 2109 білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований біля його домоволодіння та поїхав в невідомому напрямку (а.с. 89).

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 06.01.2023 старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 з додатком до протоколу схемою ДТП від 06.01.2023 та фототаблицею, згідно якого місцем ДТП є вул. Миру в смт. Салькове Голованівського району Кіровоградської області , горизонтальна ділянка, грунтова чорноземна дорога, волога, грунт насичений водою, дорожня розмітка відсутня, дорожні знаки відсутні, темна пора доби, на момент огляду не освітлене, автомобіль ВАЗ 210930-20, номерний знак НОМЕР_1 знаходиться поперек проїжджої частини, передньою частиною до узбіччя, автомобіль ВАЗ 210990, номерний знак НОМЕР_2 на правій половині проїжджої частини, в напрямку від електроопори № 55 до електроопори № 54. Наявні сліди гальмування автомобіля ВАЗ 210990, номерний знак НОМЕР_2 ; наявні частинки фарби білого кольору автомобіля ВАЗ 210930-20 на правому узбіччі та стовбурі дерева, фрагменти кори та деревини на правому передньому крилі автомобіля ВАЗ 210930. Також зафіксовані пошкодження автомобіля ВАЗ 210930-20, номерний знак НОМЕР_1 праве переднє крило, передній бампер справа, права передня фара. В ході огляду на зовнішній поверхні лівих задніх дверцят виявлено та вилучено три сліди відбитку рук, частинки фарби з стовбура дерева та автомобіль ВАЗ 210930-20 (а.с. 90-100).

- протоколом огляду предметів від 09.01.2023 старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 яким оглянуто спеціалізований сейф пакет № SUD2020343 всередині якого знаходився аркуш паперу формату А 4 на поверхні якого спостерігається 4 фрагменти прозорої липкої стрічки типу скотч з відкопійованими слідами рук людини та спеціалізований сейф пакет № 1246232 в середині якого знаходився аркуш паперу згорнутому стані при відкритті якого виявлено фрагменти фарби білого кольору (а.с. 101);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 від 09.01.2023, якою 4 сліди рук людини на аркуші паперу А 4 та фрагменти автомобільної фарби в спеціалізованих сейф пакетах визнано речовими доказами та передано на збереження до камери збереження речових доказів ВП № 1 (м. гайворон) Голованівського РВП (а.с. 102);

- постановою слідчого судді Гайворонського районного суду від 12.01.2023 в справі № 385/64/23, якою накладено арешт на легковий автомобіль ВАЗ 210930-20 номерний знак НОМЕР_1 , із забороною розпорядження та користування, який залишено на відповідальне зберігання на території ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП. (103-104)

- протоколом виконання ухвали про арешт майна від 12.01.2023 щодо автомобіля ВАЗ 210930-20 номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 105)

- протоколом огляду предметів від 13.01.2023 та фото таблицею, а саме автомобіля ВАЗ 210930-20 номерний знак НОМЕР_1 в якому зазначені ушкодження автомобіля зафіксовані пошкодження правого переднього крила, переднього бампера справа, правої передньої фари (а.с. 106-112);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 від 09.01.2023, якою автомобіль ВАЗ 210930-20 номерний знак НОМЕР_1 визнано речовими доказами та передано на збереження до камери збереження речових доказів ВП № 1 (м. гайворон) Голованівського РВП (а.с. 113-114);

- посвідченням водія потерпілого ОСОБА_6 на право керування транспортними засобами категорії В (а.с. 115);

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ-210930-20 номерний знак НОМЕР_3 який належить ОСОБА_9 (а.с. 116);

- полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів діючого з 02.08.2022 по 01.08.2023 де страхувальником виступає ОСОБА_9 (а.с. 117);

- звітом № В-8 складеним 19.01.2023 автотоварознавчої експертизи з оцінки транспортного засобу згідно висновку якого ринкова вартість представленого автомобіля ВАЗ-210930-20 номерний знак НОМЕР_3 на момент огляду без пошкоджень складає 80900 грн., ринкова вартість представленого автомобіля ВАЗ-210930-20 номерний знак НОМЕР_3 з наявними пошкодженнями складає 51786 грн., а сума завданого матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля ВАЗ 210930-20 номерний знак НОМЕР_3 складає 29114грн. (а.с. 118-133);

- протоколом огляду предметів від 29.01.2023 - відеозаписів здійснених із службової нагрудної боді-камери поліцейського та відео-реєстратора службового автомобіля зафіксованих під час виклику по факту незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 від 06.01.2023 та оглянутими в судовому засіданні відеозаписами на долученому як додаток до протоколу DVD-R диску з яких вбачається, що попереду службового автомобіля поліції, що переслідує автомобіль ВАЗ 2109 білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який на сигнали поліцейських про зупинку не реагує, продовжує рух по вулицях. Через 4 хвилини автомобіль ВАЗ рухаючись по ґрунтовій дорозі виїздить за межі проїзної частини, вдаряється в дерево, після чого його розвертає та поліцейський автомобіль вдаряють в заднє праве крило автомобіля ВАЗ. Працівники поліції підбігають до автомобіля ВАЗ, за кермом якого перебуває ОСОБА_4 , який відмовляється виходити з автомобіля (а.с. 151-153);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстрованого 07.01.2023 за № 0000005 про кримінальне правопорушення, за заявою прийнятою від ОСОБА_6 , відповідно до якої близько 19.40 год 06.01.2023 по вул. Українській, біля домоволодіння № 8/1 в смт. Салькове Голованівскього району Кіровоградської області ОСОБА_4 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння проник до салону автомобіля ВАЗ 210930-20, номерний знак НОМЕР_1 , за допомогою ключів, що знаходились в замку запалювання завів двигун та почав рух без дозволу власника, незаконно заволодівши даним транспортним засобом та з місця кримінального правопорушення зник, рухаючись по вул. Миру в смт. Салькове не справився з керуванням та виїхав за межі проїжджої частини, допустивши зіткнення з деревом на узбіччі вулиці та службовим автомобілем працівників поліції. Також 06.01.2023 приблизно о 19 год 10 хв ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи по вул. Українська, біля домоволодіння 8/1 в смт. Салькове Голованівського району Кіровоградської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_6 в ході конфлікту ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_6 та знаходячись на відстані близько 1 метра до потерпілого із прикладанням значної сили, завдав не менше одного удару лобом в обличчя потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синців під очима. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 6 від 13.01.2023 такі мають ознаки легких тілесних ушкоджень (а.с. 86-88).

- постановою про призначення автотоварознавчої експертизи з фототаблицею до нього старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 від 16.01.2023, якою призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту-товарознавцю ОСОБА_15 на вирішення якого поставлені наступні питання: яка середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 210930-20, 2006 року випуску станом на 06.01.2023 тобто на момент вчинення кримінального правопорушення; яка ринкова вартість наданого на дослідження автомобіля ВАЗ 210930-20, 2006 року випуску з наявними на ньому на момент проведення експертизи пошкодженнями, станом на 06.01.2023 тобто на момент вчинення кримінального правопорушення; чи можливо провести ремонтно-відновлювальні роботи наданого на дослідження автомобіля ВАЗ 210930-20, 2006 року випуску, якщо можливо то який обсяг, характер цих робіт, станом на 06.01.2023 тобто на момент вчинення кримінального правопорушення (а.с. 134-150);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 від 29.01.2023, якою відео-файли «0002525__0001.МР4», «0308_000473.МР4», «0608_000474.МР4» на диску DVD-R диском визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000005 (а.с. 154).

Судом досліджені характеризуючі дані на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Суд вважає, що зібрані під час досудового розслідування та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і отримані у порядку, встановленому КПК України.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 85, 94КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом.

Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_4 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст. 289 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статями Кримінального кодексу, або іншими частинами статті суд не вбачає.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обтяжуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, суд вбачає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 66 КК України судом не встановлено.

При цьому слід зазначити, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к).

Про щире каяття обвинуваченого свідчить його поведінка, як під час досудового розслідування, так і під час розгляду кримінального провадження в суді, обвинувачений не приховував обставини вчинення кримінального правопорушення, визнав свою вину, критично оцінив свою поведінку, осудив її та бажає виправитися.

Верховний Суд у справі № 199/6365/19 вказав, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений до стадії судових дебатів не визнавав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, від надання показань в судовому засіданні відмовився, шкоди потерпілому не відшкодував, доказів того, що він намагався відшкодувати суду не надано та судом не встановлено.

Формально зазначення на визнання своєї винуватості та каяття в судових дебатах не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 289 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних правопорушенням наслідків, обтяжуючу покарання обставину, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, а також те, що обвинувачений вину у вчиненні правопорушення визнав на стадії судових дебатів, його особу, який раніше, згідно ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох неповнолітніх доньок та перебуває в фактичних шлюбних відносинах, на психіатричному обліку не перебуває, звертався до лікаря нарколога за допомогою та лікуванням, перебуває на Д обліку, стан ремісії, не працює.

Суд відхиляє твердження захисника про те, що обвинувачений визнавав цивільний позов, оскільки таке не підтверджується матеріалами справи, зокрема цивільний позов в справі не заявлявся.

Також суд враховує позицію потерпілого, що викладена ним в судовому засіданні і в письмовій заяві, за якою він просить призначити мінімальне покарання не пов`язане з позбавленням волі, вказує, що претензій не має.

З цього приводу суд зазначає, що думка потерпілого може враховуватись судом при призначенні покарання, однак не є вирішальною.

Також суд враховує висновок органу пробації відповідно до якого встановлено високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства та орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 з метою виправлення та запобігання вчиненню правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України.

Покарання слід призначити без застосування ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні, цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання відраховувати з дня затримання обвинуваченого в порядку виконання вироку.

Скасувати арешт накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12.01.2023.

Речові докази:

легковий автомобіль ВАЗ 210930-20, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , переданий на зберігання до камери збереження речових доказів ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області - після набрання вироком законної сили, передати власнику ОСОБА_9 ;

аркуш паперу з 4 слідами рук людини в спеціалізованому пакеті, залишки автомобільної фарби з стовбура дерева в спеціалізованому пакеті, що передані на зберігання до камери збереження речових доказів ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області знищити;

відеофайли на диску DVD-R, що долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1

Дата документу 16.11.2023