СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/456/23
ун. № 759/7183/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001284 від 07.06.2022 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст. 357 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 діб, оскільки ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, встановлені судом під час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та наразі не зменшились. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, повідомив, що справно виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора оскільки останнім не доведені ризики, зазначені у клопотанні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 07.08.2023 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, надалі строк дії запобіжного заходу було неодноразово продовжено та спливає 05.10.2023.

Кримінальне провадження перебуває на стадії дослідження доказів (допиту свідків та потерпілого), завершити судовий розгляд до закінчення строку дії запобіжного заходу не вбачається за можливе.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді триманні під вартою та при продовженні строку вказаного запобіжного заходу судом були встановлені наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України: ризик того,що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може з метою уникнення покарання переховуватись від суду, а також ризик того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи подане клопотання, суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

З урахуванням зазначеного суд погоджується з доводами клопотання прокурора про наявність на даний час ризиків, що передбачені п.1,п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились.

Так, надаючи оцінку наявності ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд бере до уваги правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови», згідно якої ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи наведене, суд вважає, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_6 з метою уникнення покарання може вчинити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що обґрунтовується тим, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину та кримінального проступку, та передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, обвинувачений не працює, тобто не має стабільного джерела доходу, неодружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та стримуючих факторів, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку.

При цьому, суд зауважує, що до обставин ризику втечі безумовно належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що останній не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів під час іспитового строку.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

З огляду на зазначене, у ракурсі встановлених фактичних обставин, суд вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 буде необхідним для забезпечення його належної процесуальної поведінки та зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК, та які були встановлені судом. Стан здоров`я обвинуваченого не виключає його можливість перебування під вартою в умовах слідчого ізолятора на час судового розгляду.

Зазначені захисником та обвинуваченим обставини не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а також на виконання вимог ч.3 ст. 183 КПК України, суд залишає попередньо визначений розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 177, 182,183, 194, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 02 грудня 2023 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва, (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати на першу вимогу до суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити двомісячний строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього, для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1