Справа №705/3180/20
1-кп/705/369/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000294 від 07.03.2020, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року відносно обвинуваченого продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 листопада 2023 року.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 26.11.2023, прокурор Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість закінчити розгляд судової справи по суті до закінчення строку дії попередньої ухвали суду про запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що не зменшилися та продовжують існувати, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Представники потерпілих адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки ризики, наведені прокурором, не доведені та не обґрунтовані. Крім того, він вже великий проміжок часу перебуває під вартою, у нього погіршився зір та стан його здоров`я, тому просив суд застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, вважаючи, що такий забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого та просив суд змінити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2023 року відносно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 листопада 2023 року. При ухваленні такого рішення судом були враховані неможливість завершити розгляд справи до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно обвинуваченого, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжували існувати.

Кримінальне провадження, в якому ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, перебуває на стадії судового розгляду.

Станом на 23 листопада 2023 року не допитано потерпілого, не досліджені у повному обсязі письмові докази, не допитаний обвинувачений, відтак у строк до 26 листопада 2023 року, тобто до закінчення дії відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судовий розгляд завершити неможливо з об`єктивних причин, які не залежать від суду.

При цьому суд вважає, що на даний час не зменшився та продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі доведення його винуватості у вчиненні зазначених злочинів.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Також серйозність пред`явленого обвинувачення, відповідно до п. 81 рішення ЄСПЛ у справі від 26 липня 2001 року «Ілійков проти Болгарії» (справа № 33977/97) є тим фактором, який надає можливість обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю.

З огляду на вище викладене, на думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даних фактичних обставинах не буде ефективним та не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому суд не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання наявних ризиків та виконання обвинуваченими покладених процесуальних обов`язків.

Відтак, суд відмовляє у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, оскільки будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, не встановлено, а тому існуваннязазначених ризиків виправдовує подальше застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд виходить з того, що КПК України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд доходить висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою належить задовольнити, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Керуючись ст. ст. 183, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали.

Дія ухвали про продовження строку запобіжного заходу закінчується 21 січня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику до відома та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Суддя ОСОБА_1