У Х В А Л А

29.12.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у Державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35»,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , представник колонії ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), захисник засудженого адвокат ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про перерахунок строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі за період з 19.02.2021 по 13.10.2021.

В судовому засіданні засуджений підтримав заяву та просив її задовольнити.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію засудженого та просила його заяву задовольнити.

Представник колонії та прокурор вважають клопотання засудженого безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ініційоване засудженим питання уже було предметом розгляду Білоцерківського районного суду. Згідно ухвали суду від 10.01.2022 у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.07.2022 ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2022 залишено без змін.

Суд, дослідивши клопотання та наданні ДУ «БВК № 35» матеріали з особової справи засудженого, вислухавши учасників судового провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

За вимогами п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.05.2018 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, за ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Вироком Київського апеляційного суду від 09.12.2020 вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16.05.2018 скасовано в частині призначеного покарання та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Зараховано у строк відбування покарання термін затримання ОСОБА_3 з 11.01.2017 по 13.01.2017 та строк тримання під вартою з 13.01.2017 по 13.04.2017 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі. Строк відбуваня покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня затримання на виконання вироку з метою направлення для відбування покарання.

Вирок Київського апеляційного суду від 09.12.2020 набрав законної сили 09.12.2020. Згідно протоколу затримання особи від 19.02.2021 ОСОБА_3 був затриманий 19.02.2021 на підставі звернутого до виконання зазначеного вироку Київського апеляційного суду.

Поряд з тим, ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24.02.2021 засуджений ОСОБА_3 (затриманий 19.02.2021 на підставі вироку Київського апеляційного суду від 09.12.2020) був тимчасово залишений у ДУ «Чернігівський СІЗО» на час розгляду іншого кримінального провадження стосовно нього за обвинуваченням у вчинені 22.10.2019 злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29.03.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених цим та вироком Київського апеляційного суду від 09.12.2020 остаточно призначено покарання ОСОБА_3 у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 19.02.2021. У строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_3 термін затримання з 11.01.2017 по 13.01.2017 та строк тримання під вартою з 13.01.2017 по 13.04.2017 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 18.08.2021 вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29.03.2021 щодо ОСОБА_3 залишено без змін.

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 в справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, тобто зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), тобто Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно із ст. 1 Закону «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Так, стосовно ОСОБА_3 у межах кримінального провадження, у якому постановлено вирок Київського апеляційного суду від 09.12.2020, було застосовано попереднє ув`язнення з 11.01.2017 по 13.04.2017. Вказаний строк цим же вироком суду зараховано у строк його покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншому кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_3 засуджений вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29.03.2021за вчинення 22.10.2019 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили не обирався, а відтак відсутній строк який підлягає зарахуванню як строк попереднього ув`язненя. Враховуючи, що за цим вироком ОСОБА_3 призначалося покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Київського апеляційного суду від 09.12.2020) судом було зазначено початок відбування покарання з 19.02.2021 та зараховано у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення з 11.01.2017 до 13.04.2017.

Отже, ОСОБА_3 будучи затриманим 19.02.2021 на виконання вироку Київського апеляційного суду від 09.12.2020 та тимчасово перебуваючи у ДУ «Чернігівський СІЗО» з 19.02.2021 по 13.10.2021 на час розгляду Бобровицьким районним судом Чернігівської області стосовно нього нового кримінального провадження, фактично відбував покарання згідно вироку Київського апеляційного суду від 09.12.2020, тому вказаний період часу є строком відбуття покарання, а не періодом попереднього ув`язнення у новому кримінальному провадженні, тому не підлягає зарахуванню у строк покарання.

За викладених вище обставин вимоги клопотання засудженого є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Окрім того, суд зазначає, що засуджений ОСОБА_3 уже звертався до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із клопотанням про перерахунок строку попереднього ув`язнення. За результатами розгляду клопотання засудженого ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 10.01.2022 ОСОБА_3 було відмовлено в його задоволенні. Переглядаючи вказану ухвалу суду від 10.01.2022 в апеляційному порядку, Київський апеляційний суд у своїй ухвалі від 27.07.2022, погодився із мотивами відмови у задоволенні клопотання засудженого та залишив вказану ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду без змін.

Враховуючи викладене, зокрема те, що питання про перерахунок строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_3 уже було вирішено ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2022, яка наразі є чинною, а суд першої інстанції позбавлений права переглядати судове рішення, що набрало законної сили, тому законних підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 суд не знаходить.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 371,372, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у Державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35», про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її отримання.

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС