ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/6151/23

Провадження № 1-кп/522/1802/23

19 грудня 2023 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000076, відомості про яке 21.03.2023 року, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Катеринка, Первомайського району, Миколаївської області, громадянка України, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи інформацію про подану 19.07.2021 ОСОБА_8 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , офіс якого знаходився приміщення торгівельного центру «Мегадом» за адресою: м. Одеса, вул. Толбухіна, 135, заявку про замовлення килимового покриття для кімнати у своїй квартирі АДРЕСА_2 , 24 травня 2022 року через месенджер «Вайбер» зв`язалась з ОСОБА_8 та запропонувала приїхати за місцем його мешкання та зробити заміри кімнати для виконання замовлення з килимового покриття, на що останній погодився.

22 червня 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 приїхала до квартири АДРЕСА_2 , куди її запросив власник квартири ОСОБА_8 як працівника магазину ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» для надання послуг з продажу матеріалів для монтажу килимового покриття та замірів кімнати.

Маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи ціль незаконного збагачення, представляючись менеджером магазину ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» та розуміючи, що вона не є працівником вказаного підприємства, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, ОСОБА_9 , після проведення замірів кімнати, уклала з потерпілим як менеджер ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» усний договір, попередньо обумовивши умови, об`єм роботи та вартість товару.

Встановлено, що згідно умов усного договору, ОСОБА_9 , як продавець, зобов`язалася у строк до 29 червня 2022 року, здійснити купівлю матеріалу, а саме килимового покриття, та доставити до квартири АДРЕСА_2 , а ОСОБА_8 , як замовник зобов`язався одразу надати ОСОБА_9 загальну вартість за покупку матеріалів у сумі 100 000 гривень.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_9 отримала від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 100 000 гривень, про що склала акт прийому - передачі грошових коштів.

В подальшому, ОСОБА_9 , фактично не маючи наміру надавати ОСОБА_8 вищезазначені послуги, разом з грошовими коштами з місця вчинення кримінального проступку зникла, розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальні шкоду на загальну суму 100 000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою провину у пред`явленому їй обвинувачені визнала повністю та пояснила, що дійсно при вказаних у обвинувальному акті обставинах, вона отримала від потерпілого ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 100000 грн, для виконання замовлення щодо надання килимового покриття, однак думала, що зможе швидко повернуті вказані кошти, які витратила на власні потреби. Крім того, вона пояснила, що коли отримувала кошти від потерпілого в ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» вже не працювала, тобто брала їх як приватна особа. У подальшому вона повернула потерпілому лише 15 000 грн. Крім того, обвинувачена пояснила суду, що при заповненні чеку та акту прийому-передачі грошових коштів, вона допустила технічну помилку не вірно вказавши прізвище потерпілого, однак в судовому засіданні підтвердила, що гроші отримувала сама від ОСОБА_8 .

Потерпілий в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що він у липні 2021 році звернувся до компанії ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» для замовлення килимового покриття для кімнати у своїй квартирі АДРЕСА_2 . У подальшому він оплатив виїзного майстра, який йому зробив заміри для замовлення та встановив первинний розрахунок, однак на опрацювання його замовлення йому прийшлось довго очікувати. У травні 2022 року до нього звернулась ОСОБА_9 та запропонувала приїхати за місцем його мешкання та зробити заміри кімнати для виконання замовлення з килимового покриття, на що він погодився. У червні 2022 року, до його квартири приїхала ОСОБА_9 , як працівника магазину, а саме менеджер ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» та після проведення замірів кімнати, зобов`язалась до 29 червня 2022 року доставити до його квартири килимове покриття, а він у свою чергу передав їй грошові кошти у сумі 100 000 гривень, про що було складено акт прийому - передачі грошових коштів на фірмовому бланку підприємства. У зв`язку з тим, що ОСОБА_9 не доставила йому килимове покриття своєчасно, приблизно через місяць він почав вимагати повернення своїх грошових коштів, однак приблизно через рік ОСОБА_9 повернула йому лише 15 000 грн та просила не писати заяву до поліції. Крім того, потерпілий пояснив, що коли передавав грошові кошти обвинуваченій вона обіцяла виконати замовлення через два тижні, однак після їх спливу вона мотивувала його невиконання відсутністю товару на складі, на вимоги повернути кошти, відповідала тільки обіцянками, які не виконувала та запевняла його, що умислу заволодіти його коштами не мала, хоча розпорядилась ними на власні потреби. Потерпілий також підтвердив, що в акті прийому-передачі було допущено технічну помилку в його анкетних даних, однак підпис у вказаних документах належить саме йому і гроші обвинуваченій він передавав особисто. Питання щодо покарання потерпілий залив на розсуд суду.

Крім того, свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що з обвинуваченою ОСОБА_9 перебуває у цивільному шлюбі майже 18 років. У 2022 році, точної дати він не пам`ятає, ОСОБА_9 попросила його про допомогу, а саме виміряти кімнату ОСОБА_8 для виконання його замовлення щодо килимового покриття. Коли він зробив заміри, ОСОБА_8 передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 000 грн, після чого ОСОБА_9 поїхала в «Мега дом», а він у справах. У подальшому йому стало відомо, що ОСОБА_9 заборгувала вказані кошти ОСОБА_8 , оскільки не вийшло зробити замовлення килимового покриття.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що раніше був знайомий з обвинуваченою ОСОБА_9 , оскільки зустрічався з нею в «Мегадомі» та декілька разів в офісі підприємства «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ», в якому він працює приблизно з 2000 року. Чи працює ОСОБА_9 в «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» та з якого часу, йому не відомо, він бачив її у відділі роздрібної торгівлі вказаного підприємства та востаннє бачив на початку 2022 року. Також від працівників поліції під час відібрання у нього пояснень по вказаній справі, йому стало відомо, що обвинувачена ОСОБА_9 у травні 2022 року не виконала послуги з надання килимового покриття потерпілому ОСОБА_8 . Також свідок пояснив, що клієнтська база працює шляхом внесення клієнта до бази компанії. Клієнт звертається до менеджера інтернет магазину і робить замовлення. При цьому кожен менеджер сам вносить в базу клієнта та здійснює замовлення. У ОСОБА_9 теж міг бути доступ до клієнтської бази.

Також вина ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується:

- даними переписки обвинуваченої та потерпілого, з яких вбачається, що 24.05.2022р., обвинувачена ОСОБА_9 звернулась до потерпілого ОСОБА_8 у месенджері вайбер з пропозицією щодо надання йому послуг з отримання килимового покриття та домовилась з ним про зустріч. 19.06.2023р. ОСОБА_9 нагадала ОСОБА_8 про домовленість їх зустрічі та у зв`язку з зайнятістю ОСОБА_8 по роботі зустріч була узгоджена на 22.06.2022р., яка відбулась. 05.07.2022р., ОСОБА_9 на звернення ОСОБА_8 щодо відсутності його замовлення повідомила про відсутність замовленого товару на складі, а 05.09.2022р. повідомила йому про повернення коштів у разі недоставки килимового покриття протягом тижня. У подальшому з 09.09.2022р. по 10.03.2023р. ОСОБА_8 вимагав у ОСОБА_9 повернути його кошти, а ОСОБА_9 обіцяла їх повернути під різними приводами;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2023р, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 вказав на ОСОБА_9 , як на особу, яка заволоділа його грошовими коштами;

- листом директора ПП «Тайсон Клінінг Компані» Степана Танова, з якого вбачається, що ОСОБА_9 , протягом усього часу здійснення ПП «Тайсн Клінінг Компані» господарської діяльності у трудових відносинах з очолюваним ним підприємством не перебувала і не перебуває;

- ксерокопією накладної на оформлення заказу № 2206 від імені менеджера ОСОБА_9 від 22.06.2023р.;

- актом прийому передачі від 22.06.2023р. грошових коштів , у сумі 100 000 грн від ОСОБА_8 обвинуваченій ОСОБА_9 .

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази по справі суд дійшов до висновку про наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_9 ознак складу кримінального правопорушення та кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч.1 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, що вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_9 , суд визнає її щире каяття.

Відповідно до положень ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої ОСОБА_9 , яка не заміжня, не працює, має постійне місце мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, суд прийшов до висновку, що необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_9 під час досудового розслідування не обирався.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.8, 9, 100, 118, 124,368,370-374,394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_9 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу 2500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 42 500 гривень.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

19.12.2023