ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5481/19
Провадження № 1-кп/362/104/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцїї в залі суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження за № 0001919 від 23.10.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овідіополь, Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_9 , 22.10.2018 р. о 14 год. 04 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , рухаючись 69 км. + 700 м. автодороги Київ-Одеса, в напрямку до м. Одеса, в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР), «при перестроюванні та змінні напрямку руху водій не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», виїхав на праве узбіччя відносно напрямку свого руху де допустив зіткнення із задньою частиною нерухомого автомобіля марки «ГАЗ 3507», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ДП «Київське обласне дорожнє управління» під керуванням ОСОБА_12 , в результаті чого пасажир автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у виді: закритого уламкового перелому верхньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням відламків; закритого уламкового внутрішньо суглобного перелому виростків великогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням уламків; забою грудної клітки; саден обох передпліч, обох кистей, обличчя, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а водій автомобіля «ГАЗ 3507», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , отримав тілесні ушкодження у виді: забою грудного відділу хребта, закритих уламкових переломів тіл восьмого та дев`ятого грудних хребців, забою грудної клітини та малого гемотораксу праворуч, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Вказані дії ОСОБА_9 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілим тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_10 подала до суду письмове клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (т. 2 а.с.34), яке в судовому засіданні підтримала та просила задовольнити.

ОСОБА_9 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав клопотання адвоката, пояснив, що визнає себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, погоджується про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України за спливом строків давності. Він розуміє, що звільнення від кримінальної відповідальності за вказаних підстав не є реабілітуючою обставиною.

При цьому йому роз`яснювалося судом, що звільнення від кримінальної відповідальності на вказаних підставах не є реабілітуючою обставиною.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки дійсно закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися направили заяви про розгляд справи у їх відсутності (т. 1 а.с. 42, т. 2 а.с.114).

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до них додатки, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Так, ОСОБА_9 будучи допитаним в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за вчинення якого передбачено найбільш суворе покарання у виді трьох років обмеження волі.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 відноситься до кримінального проступку, оскільки за його вчинення передбачено покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ст. 49 КК України, початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.

Суд має перевірити, чи дійсно строки давності спливли, чи особа не ухилялася від слідства та суду, чи не зупинявся перебіг строку давності, чи не переривався через вчинення нового злочину, чи правильно обчислені строки давності, чи дійсно настали передбачені ст. 49 КК України підстави.

Як вбачається із обвинувального акту, з дня вчинення ОСОБА_9 кримінального проступку, який мав місце 22.10.2018 року минуло чотири роки 11 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно до ч.2 ст. 284 та ст. 288 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного або обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.11.2019 року у справі №566/554/16-к.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_9 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, а також враховуючи, що ОСОБА_9 не ухилявся від слідства, суду та не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого під час розгляду справи в суді, суд вважає що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Що стосується цивільного позову, суд виходить з наступного.

Так, у частині 1 статті 129 КПК України визначено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Водночас кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження.

Аналогічна думка висловлена в постанові від 01.02.2021 року Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду в справі № 327/32/18.

В зв`язку із закриттям кримінального провадження по справі, позов потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, то суд роз`яснює, що ОСОБА_12 не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Щодо судових витрат понесених досудовим розслідуванням, суд виходить з наступного.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Оскільки ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього закрито, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК України витрати на проведення авто-технічної та інженерно-технічної експертиз в розмірі 1716 грн. і 1430 грн. відповідно не підлягають стягненню з ОСОБА_9 та покладаються на державу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 49 КК України, статтями 100, 122, 124, 129, 284, 288, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальні провадження № 0001919 від 23.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу, що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його права на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:

Автомобіль «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання власнику ОСОБА_11 залишити ОСОБА_11 ;

Автомобіль «ГАЗ 3507», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на зберігання філії «Васильків ДЕД» повернути ДП «Київське обласне дорожнє управління».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду у термін 7 діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 03.10.2023 року.

Суддя ОСОБА_14