ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3851/23 Справа № 208/7594/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року було відмовлено у задоволенні подання виправної установи щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 .

Як встановлено судом, ОСОБА_7 засуджена 10 січня 2020 року Балтським райсудом Одеської області за ч. 2 ст. 121, ст. 69 КК України на строк 4 роки позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 08 липня 2018 року до 10 липня 2018 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Станом на дату звернення до суду з означеним поданням відбула 2/3 частини строку покарання.

Характеризуючи дані засудженої ОСОБА_7 вказують, що вона з 08 вересня 2020 року перебувала в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», стягнень та заохочень не мала. З 09 грудня 2020 року відбувала покарання в ДУ «Мелітопольська установа виконання покарань (№144)». Стягнень та заохочень не мала. 05 лютого 2021 року прибула для подальшого відбування покарання до ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)». По прибутті до установи засуджена була на 6 місяці вагітності та до декретної відпустки працювала підсобним робітником в майстернях установи. Після народження дитини, з 28 травня 2021 року утримується разом з дитиною в Будинку дитини при установі. Згодом засуджена виявила бажання працювати та 15 серпня 2022 року була працевлаштована на виробництві установи швачкою, де працює по теперішній час. Норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, дотримується. Стягнень не має. Має одне заохочення у виді подяки за за тривалу сумлінну працю швачкою на виробництві установи. З адміністрацією установи завжди тактовна, Підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими, конфліктних ситуацій не створює. Соціально-корисну ініціативу у житті відділення проявляє, займається прибиранням квітників, побілкою бордюрів. Приймає участь в концертах для дітей. Залучена до участі у програмах виховного впливу, до тематичних заходів проявляє зацікавленість. В свідомості засудженої відбуваються позитивні зміни. У 2022 році закінчила навчальний центр при установі, та здобула спеціальність «Кухар». З рідними спілкується шляхом телефонних розмов та отримує посилки. Згідно вироку засуджена вину в скоєному злочині визнала частково. Питання побутового влаштування після звільнення вирішено позитивно.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали особової справи засудженої, суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджена в достатній мірі не довела свого виправлення, а тому відмовив у задоволенні подання виправної установи щодо застосування ст. 81 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Засуджена в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити її умовно-достроково від відбування призначеного покарання, мотивуючи такі вимоги тим, що вона покарання відбуває вже більше трьох років і за цей час порушень режиму виправної установи не допускала, сумлінно ставиться до праці, має заохочення, відповідально та з повагою ставиться до робіт із благоустрою виправної установи. Також, засуджена вказує на те, що має дітей та бажає бути поруч із ними у складний для країни час. У вчиненому злочині щиро розкаюється, протиправність своїх дій усвідомила, за час відбування покарання виправилась, а тому просить застосувати до неї ст. 81 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджена свою апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги засудженої заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 засуджена 10 січня 2020 року Балтським райсудом Одеської області за ч. 2 ст. 121, ст. 69 КК України на строк 4 роки позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 08 липня 2018 року до 10 липня 2018 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Станом на дату звернення до суду з означеним поданням відбула 2/3 частини строку покарання.

Характеризуючи дані засудженої ОСОБА_7 вказують, що вона з 08 вересня 2020 року перебувала в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», стягнень та заохочень не мала. З 09 грудня 2020 року відбувала покарання в ДУ «Мелітопольська установа виконання покарань (№144)». Стягнень та заохочень не мала. 05 лютого 2021 року прибула для подальшого відбування покарання до ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)». По прибутті до установи засуджена була на 6 місяці вагітності та до декретної відпустки працювала підсобним робітником в майстернях установи. Після народження дитини, з 28 травня 2021 року утримується разом з дитиною в Будинку дитини при установі. Згодом засуджена виявила бажання працювати та 15 серпня 2022 року була працевлаштована на виробництві установи швачкою, де працює по теперішній час. Норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, дотримується. Стягнень не має. Має одне заохочення у виді подяки за за тривалу сумлінну працю швачкою на виробництві установи. З адміністрацією установи завжди тактовна, Підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими, конфліктних ситуацій не створює. Соціально-корисну ініціативу у житті відділення проявляє, займається прибиранням квітників, побілкою бордюрів. Приймає участь в концертах для дітей. Залучена до участі у програмах виховного впливу, до тематичних заходів проявляє зацікавленість. В свідомості засудженої відбуваються позитивні зміни. У 2022 році закінчила навчальний центр при установі, та здобула спеціальність «Кухар». З рідними спілкується шляхом телефонних розмов та отримує посилки. Згідно вироку засуджена вину в скоєному злочині визнала частково. Питання побутового влаштування після звільнення вирішено позитивно.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженій умовно-дострокового звільнення від відбування покарання колегія суддів аналізує дані про поведінку ОСОБА_7 за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують особу засудженої в цілому, зокрема, колегія суддів враховує, що за весь час відбування покарання засудження сумлінно працювала на підприємстві установи, добровільно приймала активну участь в роботах з благоустрою виправної установи, за що має відповідні заохочення, режиму відбування покарання не порушувала, після звільнення з місць позбавлення волі має де проживати, має трьох дітей, одно з яких народила у виправній колонії, що, в свою чергу свідчить про наявність в неї міцних соціальних зв`язків та буде стимулювати засуджену в подальшому дотримуватись способу життя законослухняного громадянина, щоб бути поруч із своїми дітьми, виховувати їх та подавати належний приклад, у вчиненому злочині повністю розкаялась, протиправність та суспільну небезпеку вчиненого злочину усвідомила. Вказане, на думку колегії суддів, дає підстави стверджувати, що процес виправлення і виховання засудженої ОСОБА_7 є стабільним, послідовним та досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним, що свідчить про те, що засуджена довела своє виправлення.

Таким чином, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_7 довела своє виправлення, то вбачає достатні правові підстави для задоволення її апеляційної скарги, застосування відносно неї положень ст. 81 КК України та звільнення її умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк, яки на момент постановлення ухвали суду апеляційної інстанції становить - 8 місяців 22 дні.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№34)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 - задовольнити.

Звільнити умовно-достроково від відбування покарання засуджену ОСОБА_7 на невідбутий термін 8 (вісім) місяців 22 (двадцять два) дні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4