Справа № 459/388/24
Провадження № 1-кп/459/29/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 01.02.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рихальськ, Ємільчинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше несудимого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 приблизно в серпні 2023 року, точної дати та часу не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи протиправні наслідки і бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виступив пособником у вчиненні підробки посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 для його подальшого використання та з метою його пред`явлення під час керування транспортним засобом за наступних обставин.

У серпні 2023 року в невстановлений досудовим розслідуванням точний час та дату, перебуваючи в місті Вишневе, Бучанського району, Київської області, ОСОБА_3 , діючи умисно з метою підробки невстановленою слідством особою посвідчення водія, яке згідно Постанови КМУ №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, надав вищевказаній невстановленій особі, персональні дані про себе та власне фотозображення в електронній формі, які були використані для підробки у невстановленому місці та невстановлений час посвідчення водія серії НОМЕР_1 із категорією «В» від 02.02.2018 року на ім`я ОСОБА_3 , видане ТСЦ №5141 (згідно відомостей у самому документі). В подальшому, в серпні 2023 року, в місті Вишневе, Бучанського району Київської області, ОСОБА_3 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 із категорією «В» від 02.02.2018 року на ім`я ОСОБА_3 - офіційний документ, що видається та посвідчується установою, яка має право видавати такий документ та який надає право керування транспортними засобами, завідомо усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки він не вчиняв визначених законодавством дій щодо отримання посвідчення водія та став зберігати його при собі з метою подальшого використання.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою.

Окрім цього, ОСОБА_3 після отримання вказаного посвідчення водія серії НОМЕР_1 із категорією «В» від 02.02.2018 року, виданого на своє ім`я, 01 лютого 2024 року приблизно о 11 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем марки «Форд фокус», д. н. з. НОМЕР_2 , під час руху по вул. Б. Хмельницького, неподалік садового кооперативу ім. Мічуріна у місті Червонограді Червоноградського району Львівської області, був зупинений працівниками ВРПП Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області та в цей момент у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на використання того самого завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 із категорією «В» від 02.02.2018 року, на ім`я ОСОБА_3 , шляхом пред`явлення його працівникам поліції. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 на вимогу працівників поліції пред`явити документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 із категорією «В» від 02.02.2018 року, видане на його ім`я, він не отримував у встановленому законом порядку, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, пред`явив працівникам ВРПП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області, підроблене вищезазначене посвідчення водія, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, що складений дізнавачем сектору дізнання Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 та затверджений прокурором Червоноградської окружної прокуратури ОСОБА_5 , який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Встановлені на досудовому розслідуванні обставини не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява, добровільність якої підтверджена його захисником. Також обвинувачений згідний із розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду. Обвинувачений з обмеженням права на апеляційне оскарження ознайомлений.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

В силу ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, ознайомившись із обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами кримінального провадження, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є кримінальними проступками; він являється раніше не судимим, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває та за медичною допомогою не звертався, за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Матеріальної шкоди кримінальним проступком не завдано.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_3 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

У межах даного кримінального провадження проведено судову технічну експертизу документів, вартість проведення якої становить 3029,12 гривень, яка у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави у повному обсязі.

Цивільний позов у межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Скасувати арешти на майно у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Процесуальні витрати на залучення експерта, що складають 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого у дохід держави.

Речові докази, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.07.2021 ТСЦ 5141 на ім`я ОСОБА_3 , яке опечатане у спецпакет серії WAR 1229706, після набрання вироком законної сили знищити.

Скасувати арешт, накладений слідчим суддею Червоноградського міського суду Львівської області від 05.02.2023 на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.07.2021 ТСЦ 5141 на ім`я ОСОБА_3 , яке було вилучене 01.02.2024 під час проведення огляду місця події.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч. 3 ст. 395 КПК України).

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1