Справа № 353/677/23
Провадження № 1-кп/353/29/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000057, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, депутатом не обирався, раніше судимого 19.05.2022 року Івано-Франківським міським судом за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 годин, з яких відбув 28 годин; 08.05.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 2 (два) місяці 5 (п"ять) днів, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вказане кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, який неодноразово продовжувався та діє по цей час на всій території України.

ОСОБА_8 04 квітня 2023 року о 13 год 00 хв прийшла у гості до свого знайомого ОСОБА_7 , що за адресою АДРЕСА_1 та в приміщенні вітальні розпивали алкогольні напої. При цьому ОСОБА_8 вийняла із кишені свій мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9A» та поклала його на ліжко, яке розташоване поряд із столом. У цей час у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, користуючись тим, що ОСОБА_8 вийшла із приміщення вітальні, ОСОБА_7 таємно викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9A», чорного кольору, бувший у використанні, вартістю 2279 грн, із силіконовим чохлом зеленого кольору, бувший у використанні, вартістю 92 грн, із сім-картками оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , вартістю 150 грн кожна, без грошових коштів на рахунку.

У подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2671 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного та за обставин, наведених у обвинувальному акті та надав показання про те, що дійсно 04.04.2023року в обід до нього до дому прийшла у гості ОСОБА_8 , з якою розпитав спиртні напої. Остання поклала свій мобільний телефон на ліжко у кімнаті. Коли вона вийшла, то в цей час він вирішив його вкрасти, що і зробив.У подальшому з викраденим телефоном він поїхав у м.Івано-Франківськ, де зустрів невідому йому особу ромської національності, та продав йому телефон разом із сім-картами та чохлом за 800 грн. У вчиненому розкаюється, попросив вибачення у потерпілої та просив його суворо не карати.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, врахувавши щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, застосувавши ст.69 КК України та призначити покарання у виді 2 роки позбавлення волі; па підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08 травня 2023 року, більш суворим покаранням, у виді позбавлення волі на строк 2 роки; строк відбуття остаточного покарання зарахувати покарання, відбуте повністю за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08.05.2023 року у виді 2 місяці 5 днів арешту.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила судовий розгляд даного кримінального провадження проводити без її участі, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та суворо ОСОБА_7 не карати.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану у потерпілої ОСОБА_8 та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185КК України.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим і передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 у порядку п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень».

Виходячи з вищенаведеного, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу, а саме те, що останній раніше судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення, а також те, він є молодий за віком, має місце проживання та реєстрації, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується та обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого та просила його суворо не карати і не має до нього будь-яких претензій та відсутність обтяжуючих обставин,суд вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, позиції прокурора, потерпілої, обвинуваченого, суд вважає, що встановлені по справі пом`якшуючі обставини перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а тому призначення останньому навіть мінімального покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України в даному випадку є явно недоцільним і дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку покарання, яке є нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винуватого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення 08 травня 2023 року вироку Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області, який набрав законної сили та яким він засуджений за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді 2 місяці 5 днів арешту, то покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими в ч. 4 ст.70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувавши покарання, повністю відбуте за попереднім вироком.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 судом не встановлено.

Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08 травня 2023 року, більш суворим покаранням за цим вироком - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

У строк відбуття остаточного покарання ОСОБА_7 зарахувати покарання, відбуте повністю за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08 травня 2023 року у виді 2 місяці 5 днів арешту.

Строк відбування ОСОБА_7 призначеного остаточного покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:

- мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9A» в пластиковому корпусі чорного кольору, без сім-карток оператора мобільного зв`язку, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (м.Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути потерпілій ОСОБА_8 ;

- картонну коробку білого кольору від мобільного телефону марки ««Xiaomi», моделі «Redmi 9A», яка знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , вважати повернутим власнику.

Судові витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні у розмірі 717 (сімсот сімнадцять) грн стягнути зОСОБА_7 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_9