ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3100/23 Справа № 334/22/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003536 від 05 жовтня 2018 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 18 липня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 18 липня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 115 КК України - у вигляді 12 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст.ст. 49 ч.1 п.2, 74 ч.5 КК України звільнено ОСОБА_7 від покарання за ч. 1 ст. 185 КК України за спливом строку давності притягнення до відповідальності.

Остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 12 років позбавлення волі.

Згідно з обставинами, встановленими судом, 28 вересня 2018 року в денний час ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , через всесвітню мережу «Інтернет» на сайті zp.ukrgo.com у розділі «Інтим послуги» познайомився з ОСОБА_10 та того ж дня в телефонному режимі домовився з нею про зустріч за місцем мешкання останньої, а саме: за адресою АДРЕСА_3 , для надання йому платних інтим послуг.

Далі, 28 вересня 2018 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_10 у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , де остання надала йому послуги сексуального характеру за грошові кошти у сумі 400 грн.

Після надання зазначених послуг у ОСОБА_7 раптово виник умисел на вчинення вбивства. З цією метою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за тією ж адресою, 28.09.2018 року приблизно о 18.00 годин ОСОБА_7 під вигаданим приводом попити води зайшов до приміщення кухні, де взяв у руку кухонний ніж.

Озброївшись ножем, ОСОБА_7 направився до приміщення ванної кімнати, де на той час перебувала ОСОБА_10 у положенні спиною до останнього. В цей момент, ОСОБА_7 , діючи раптово для ОСОБА_10 , з метою позбавлення її життя, схопив останню лівою рукою за голову та ножем, який знаходився у нього в правій руці, перерізав горло потерпілій, після чого наніс останній не менше 13 ударів ножем в область тулубу, спереду та з заду, від яких ОСОБА_10 було спричинено чотири проникаючі колото-різані поранення лівої задньої поверхні грудної клітки з ушкодженням задньої поверхні лівої легені з розвитком гострої крововтрати, що у даному випадку стало безпосередньою причиною смерті, та від яких потерпіла ОСОБА_10 померла на місці вчинення злочину, а всі інші спричиненні тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров`я.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_7 умисно протиправно заподіяв смерть ОСОБА_10 .

Крім того, у ОСОБА_7 який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , після вбивства ОСОБА_10 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна, у зв`язку з чим останній обшукав приміщення квартири та вчинив крадіжку нижньої білизни, мобільного телефону «Samsung» в корпусі чорного кольору та мобільного телефону «Samsung galaxy G1 mini» у корпусі білого кольору, які матеріальної цінності не представляють та чотирьох банківських карток на ім`я ОСОБА_10 , після чого зник з місця скоєння злочину.

В подальшому, 02.10.2018 року приблизно о 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи біля магазину «АТБ-маркет» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, 50-а, незаконно скориставшись вищевказаною викраденою у ОСОБА_10 карткою «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , зняв з банкомату грошові кошти в сумі 1500 гривень, які у подальшому використав на особисті потреби, чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив вирок суду скасувати та визнати його невинуватим у зв`язку з відсутністю доказів його винуватості, а провадження повернути прокурору. Свої вимоги мотивував тим, що під час його затримання було порушено вимоги ст.ст.208, 210 КПК. Він фактично був затриманий 07.10.2018 року о 10 год. 40 хв., між тим в протоколі затримання безпідставно зазначено про те, що він був затриманий о 15 год. 30 хв. Також після затримання були порушені вимоги ст.213 КПК, оскільки лише о 18 годині він зміг повідомити своїй дружині про затримання. Суд не врахував, що його допит в кабінеті слідчого проходив вже після проведення обшуку за місцем його проживання. Його допит у слідчого та слідчий експеримент за його участю було проведено без надання йому належного захисту, оскільки у нього не було конфіденційної бесіди із захисником та він не укладав із ним угоди про надання послуг, відтак дані слідчі дії проведено за відсутності захисника. Його покази у вироку викладені судом не точно. Крім того, суд не взяв до уваги покази його дружини та неправильно їх витлумачив. Так, його дружина ОСОБА_11 пояснювала, що вона була затримана разом із ним та в неї було вилучено особисті речі та рюкзак, в якому знаходились ключі від квартири. ЇЇ тримали в автомобілі біля 4 годин поки вона не підпише чистий аркуш паперу, на якому вона потім написала дозвіл на проведення обшуку. Між тим, суд розцінив такі покази як те, що його дружина була запрошена співробітниками поліції та сама добровільно надала дозвіл на обшук. Крім того, обшук за місцем його проживання проводився без ухвали слідчого судді, незважаючи на те, що квартира, в якій проводився обшук, не належить ні йому, ні його дружині, а належить іншій особі, вони просто орендували цю квартиру. Клопотання про проведення обшуку було подано слідчим 08.10.2018 року, а ухвала про надання обшуку була винесена 10.10.2018 року, тоді як сам обшук проводився 07.10.2018 року. Його допит під час досудового розслідування та проведення слідчого експерименту мали місце після довготривалого його спілкування з працівниками поліції, від яких йому стали відомі обставини злочину. Також його покази були отримані під психологічним тиском з боку слідчого. Впізнання речей, які були вилучені за місцем його проживання, проводилося мачухою потерпілої, яка плуталася в своїх показах під час допиту. Покази свідка ОСОБА_12 , на які послався суд у вироку, жодним чином не доводять його винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Фото та відео з камер спостереження магазину АТБ, на які послався суд, також не можуть свідчити про його винуватість, оскільки із них чітко неможливо встановити, що на них зображений саме він. Суд у вироку послався на покази свідка ОСОБА_13 , яка не допитувалася у судовому засіданні та взагалі не фігурувала в матеріалах справи. Жодних відбитків його пальців у квартирі потерпілої знайдено не було. Відтак єдиним доказом його вини є його покази під час слідчого експерименту, які надані ним під психологічним тиском після незаконного затримання. Крім того, відповідно до обвинувального акта та вироку суду злочин, передбачений ст.115 КК, він вчинив 28.09.2018 року, а відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 06.10.2018 року смерть потерпілої наступила 27.09.2018 року, проте суд у цьому взагалі не розібрався.

Захисник в своїй апеляційній скарзі та доповненні до неї просила вирок скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочинів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що у справі не було здобуто належних та допустимих доказів винуватості обвинуваченого. Зміст протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого, на який послався суд першої інстанції, суперечить показанням обвинуваченого, наданим ним безпосередньо суду. Використання судом протоколу слідчого експерименту суперечить правовій позиції Верховного Суду. Даний протокол є недопустимим доказом, оскільки відповідно до вимог ст.233 КПК, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Суд, посилаючись на протокол слідчого експерименту, фактично використав показання підозрюваного, що суперечить ст. 95 КПК. Даний протокол не містить описової частини слідчої дії, зокрема відсутня послідовність дій та отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження. В порушення вимог ч.5 ст.104 КПК протокол слідчого експерименту не підписаний слідчим ОСОБА_14 , який керував даною слідчою дією, а також особою, яка проводила відеозапис, а також працівником іншого слідчого підрозділу - Слотвинським. При цьому слідчим не було відтворено обстановки події, адже в квартиру навіть не заходили. Дана слідча дія не є слідчим експериментом, оскільки фактично містить показання ОСОБА_7 , які він проголосив в кабінеті слідчого. За наведених обставин підлягає визнанню як недопустимий доказ висновок СМЕ №2033/к за результатами слідчого експерименту, а також у зв`язку з його невідповідністю ст.102 КПК. При цьому суд не навів доводів на спростування аргументів сторони захисту про те, що експерт не надав відповідні на поставлене питання: «Чи відповідають обставини заподіяння тілесних ушкоджень, які продемонстровані підозрюваним при проведенні слідчого експерименту, виявленим у потерпілої тілесним ушкодженням?», а також про визнання цього доказу недопустимим. Крім того, даний висновок експерта є доказом сторони захисту, а тому суд, використавши даний висновок проти волі сторони захисту, порушив ст.26 КПК. Суд не надав оцінки походженню відеозапису з магазину АТБ, адже в матеріалах кримінального провадження відсутнє документальне походження даного доказу в порядку, визначеному законом. У справі відсутні докази того, що даний відеозапис здійснено саме за адресою: АДРЕСА_5 . Роздруківка транзакцій зняття грошових коштів не відповідає відеозапису. За таких обставин даний відеозапис є неналежним доказом, оскільки не підтверджує і не спростовує жодних обставин в кримінальному провадженні. Протокол огляду нижньої білизни від 16.11.2018 року є недопустимим доказом, адже свідок ОСОБА_15 не була допитана про опис речей та ознак, за якими вона могла б впізнати певні речі, як і про обставини, за яких вона бачила ці речі. В матеріалах провадження не міститься жодного доказу, зокрема протоколу впізнання трупу близькими родичами, який би свідчив про те, що потерпіла особа є саме ОСОБА_10 . Є незрозумілим, яким чином орган досудового розслідування беззаперечно встановив даний факт 05.10.2018 року, оскільки труп зазнав гнилісних змін, що ускладнило проведення СМЕ. Не можливо стверджувати поза розумним сумнівом, кому саме належить труп, вбивство якого інкримінується ОСОБА_7 , що, в свою чергу, істотно впливає на умисел, мету та мотив даного злочину. Огляд місця події та трупу було проведено слідчим без ухвали слідчого судді. При цьому з відповідним клопотанням від 08.10.2018 року сторона обвинувачення звернулася до слідчого судді лише 10.10.2018 року, але жодних клопотань про поновлення строку ані слідчим, ані прокурором заявлено не було. Ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.10.2018 року, якою було задоволено клопотання слідчого про проведення обшуку, не містилася ні в матеріалах провадження, а так само не відкривалася стороні захисту в порядку ст.290 КПК. Після ознайомлення з матеріалами по розгляду даного клопотання слідчого стороні захисту стало відомо, що клопотання слідчого надійшло до канцелярії суду 10.10.2018 року о 09.00 год. Вказані матеріали були розподілені згідно протоколу автоматизованого розподілу справи 10.10.2018 року о 12 год. 27 хв. Із долученої копії журналу судового засідання вбачається, що розгляд клопотання відбувався в період з 09-27 до 09-33 год. При цьому в матеріалах провадження відсутня інформація про повідомлення учасників провадження про дату, час та місце судового засідання. Таким чином, клопотання про проведення обшуку не могло бути ані розподілено раніше за часом, ніж надходження до канцелярії, ані розглянуто в судовому засіданні. Відтак авторозподіл по цій справі відбувся з порушенням вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що має наслідком незаконність ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.10.2018 року. Аналогічна ситуація має місце і з обшуком за місцем проживання обвинуваченого. Зокрема клопотання про обшук в квартирі надійшло до суду 10.10.2018 року о 09.00 год., розподілено судді о 12-34 год., а розглянуто з 09.35 год. до 10.20 год. Незважаючи на це, у вироку не міститься жодного слова про недопустимість зазначених доказів та відсутні підстави відхилення доводів сторони захисту в цій частині про визнання цих доказів недопустимими. Крім того, зазначений в протоколі час затримання ОСОБА_7 не відповідає справжньому часу затримання. Крім того, затримання ОСОБА_7 відбулося за відсутності ухвали слідчого судді, адже місце і час затримання ОСОБА_7 вказують на відсутність обставин (виключень), які обумовлюють затримання особи без ухвали слідчого судді, адже таке затримання відбулося через значний час та в іншому місці від вчинення злочину. Таким чином, протокол затримання та вилучені в ході затримання особисті речі обвинуваченого є недопустимими доказами. Після фактичного затримання ОСОБА_7 не був повідомлений належним чином про право на юридичну допомогу та про право не свідчити проти самого себе. За висновком СМЕ №2353 на джинсах встановлено наявність слідів слини та сліди крові з домішкою слини, які можуть походити як від потерпілої, так і від обвинуваченого. Проте дані сліди крові та слини є також недопустимим доказом з урахуванням доктрини плодів отруєного дерева, а тому не можуть бути покладені в основу вироку. Судом використано даний висновок СМЕ як непрямий доказ, але так і не зроблено висновок про те, чи належить слина та кров на одязі обвинуваченого потерпілій. Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 перебував у стані незаконно позбавленої волі особи, йому не було повідомлено у вчиненні якого злочину його підозрюють. ОСОБА_7 було відмовлено в наданні конфіденційного побачення із захисником, а відтак він не мав можливості узгодити позицію захисту. Під час затримання та проведення первинних слідчих дій, в тому числі і під час слідчого експерименту, ОСОБА_7 був позбавлений належного та ефективного захисту, при цьому йому не було запропоновано повідомити близьких родичів про своє затримання, що позбавило родичів можливості звернутись до адвоката самостійно. Також захисник зазначила, що обвинувачений раніше не судимий, мав офіційне місце роботи, де позитивно характеризується, також позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, а саме дружину, мати, двох доньок.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які апеляційні скарги підтримали, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку суду, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Так, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який хоча і не визнав свою вину, проте не заперечував, що був раніше знайомий і неодноразово бачився з ОСОБА_10 , та дійсно телефонував останній 27-28 вересня 2018 року з приводу надавання інтимних послуг, а також приїжджав до її будинку;

- показаннями потерпілого ОСОБА_16 - батька загиблої, який не був очевидцем події, однак пояснив, що тривалий час не спілкувався з донькою, має поганий стан здоров`я, а також зауважив, що з ОСОБА_10 спілкувалась його дружина - ОСОБА_17 , яка не є матір`ю доньки, однак підтримувала з нею зв`язок;

- показаннями свідка ОСОБА_17 - дружини потерпілого, яка пояснила, що мала довірливі відносини з дочкою останнього, відвідувала її та зустрічалась з нею на вулиці, в той час як батько спілкувався з нею більше телефоном. Окрім цього, свідок зауважила, що речі в квартирі загиблої бачила, іноді ночувала в неї. Про належність потерпілій білизни, огляд якої здійснював слідчий, може стверджувати оскільки носила падчерці зміну білизну, носила їй речі коли та лежала в лікарні. На слідчій дії впізнала труси - леопардові та чорні в квітки, оскільки бачила їх на сушарці в ванній кімнаті, наприкінці серпня 2018 року. У падчерки був молодий чоловік, але вона останнім часом з ним не підтримувала відносини. Хлопця звали ОСОБА_18 ;

- показаннями свідка ОСОБА_19 - понятого при огляді місця події, при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , а також при його затриманні, який зазначив, що слідчий експеримент проводився спочатку в Дніпровському РВП. ОСОБА_7 спокійно пояснював про скоєння вбивства, пояснював де він з дівчиною познайомився. Потім проїхали на місце події, а потім їздили на місце, де ОСОБА_7 за його поясненнями викинув знаряддя злочину та деякі речі - телефон потерпілої, ніж, картки. ОСОБА_7 відповідав на запитання спокійно та вільно. Жодного тиску на нього не здійснювалося. Скарг на стан здоров`я або інших не було;

- показаннями свідка ОСОБА_11 - дружини ОСОБА_7 , яка пояснила, що стосунки в родині добрі. Затримання чоловіка відбулося 07.10.2018 біля 11.00 години, коли вони вдвох виходили з магазину. Щодо обставин проведення обшуку повідомила, що її спитали, де перебувають речі чоловіка та одразу стали там шукати. Наполягала на тому, що у неї з чоловіком речі лежать на різних полицях шафи та вона не знає, як в шафі опинилась чужа білизна.

Група приїхала до дому та розпочали проводити обшук. Вилучали речі. Чоловік зателефонував з номера телефона адвоката та просив зібрати речі для перевдягнення. Чоловіка побачила близько 18-00 години, після проведення обшуку. ОСОБА_7 сказав, що його обвинувачують у вбивстві. Адвокат потім сказав, що ОСОБА_7 зізнався.

Характеризуючи ОСОБА_7 вказала, що за час перебування в шлюбі чоловік був дуже люблячим, всім допомагав.

- показаннями свідка ОСОБА_20 що проводив експертизу трупа ОСОБА_10 , який пояснив, що складав лікарське свідоцтво та висновок експертизи. На підставі ухвали слідчого судді проводив дослідження. Ухвалу не ставив під сумнів, а тому не сумнівався, що досліджував тіло ОСОБА_10 . Лікарське свідоцтво про смерть скаладається без будь-якої ухвали. На дослідження отримав матеріали з ухвалою, в якій зазначені запитання. Розтин трупа проводив 06.10.2018, а вже потім проводилися додаткові дослідження. Свідоцтво про смерть отримала ОСОБА_17 та на підставі цього її захоронили в с.Лукашеве. Зріст трупа, прізвище зазначалось в ухвалі слідчого судді, що не оскаржуюється. Гнилісні зміни трупа свідчили, що смерть наступила близько 8 діб до проведення експертизи. Гнилісні зміни починають розвиватися через 3-4 доби, залежно від температури. Ушкодження були різані та колото-різані. Всього було 14 тілесних ушкоджень;

- показаннями слідчих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які пояснили, що жодних порушень КПК при затриманні ОСОБА_7 не допускали, підозрюваний одразу був забезпечений правовою допомогою. Визнав себе винним, покази давав добровільно, дуже охотно, жодної скарги не висловив. Обшук та слідчий експеримент проводили в день затримання ОСОБА_7 ;

- показаннями старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_23 , який надав суду затверджені функціональні обов`язки, згідно яких він з дотриманням положень розділу 2 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України виїжджає на місце події для прийняття участі в роботі слідчо-оперативної групи під час огляду місця події, надання практичної допомоги в пошуку слідів кримінального правопорушення, належній їх фіксації з метою правильного процесуального оформлення, виключення надалі їх утрати або приведення в непридатний для подальшого дослідження стан; за дорученням начальника-заступника начальника відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Запорізькій області, надає практичну допомогу слідчим територіальних підрозділів ГУНП в Запорізькій області під час проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальних провадженнях за лінією розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , що є особою, яка повідомила правоохоронні органи про вбивство ОСОБА_10 та певний час зустрічався з загиблою.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що був знайомий з ОСОБА_10 з 2012 року. Певний час їх стосунки були дуже близькими, він був в неї закоханий. Пропонував жити разом, але ОСОБА_10 не бажала і стосунки стали лише дружніми, з періодичним інтимом. З 2014 року ОСОБА_10 стала займатися проституцією, з цього приводу вони сперечалися, але вона казала, що це його не стосується, це не його справи.

Бачив ОСОБА_15 в останнє живою 25.09.2018. Вони зустрілися, він бажав запросити ОСОБА_10 до себе до дому, вона була втомленою та запропонувала випити кави. Потім свідка запросили до себе друзі і він перебував з ними до наступного понеділка, тобто до 01 жовтня 2018 року. В неділю свідок телефонував ОСОБА_10 , але вона не відповідала - абонент був поза зоною досяжності. В понеділок вона також не брала слухавку. Тоді ОСОБА_12 попросив колегу з роботи поїхати з ним перевірити, що відбувається. Біля під`їзду ОСОБА_12 лише дзвонив у домофон. Йому не відповіли. Він в квартиру не піднімався. Наступного дня після роботи він приїхав знову, потрапив в під`їзд, але ніхто не відповів. В середу після 11-00 години ранку знову спробував зайти до квартири, двері були не замкненими, а прикритими. Побачив ОСОБА_10 вбитою. ОСОБА_12 був в шоці та паниці. Він поїхав до себе на роботу та взяв відпустку на три дні для похорону. Повідомив, що вбито його дівчину. Також про знахідку повідомив знайомій дівчині, у якої потім залишився ночувати. Їй розповів про обставини знахідки. Зателефонував своїм батькам та розповів. Мати не могла зрозуміти що відбувається, оскільки він плакав та був нетверезим. Всі, кому свідок розповів про вбиту ОСОБА_10 казали, що необхідно телефонувати до поліції. Тоді ОСОБА_12 вирішив написати записку. В той же день, коли він підкинув записку до приймальні 9 міської лікарні йому зателефонували працівники поліції і він з ними зустрівся. З ним проводили слідчі дії, проводили вдома обшук, вилучали комьютер та телефон. А потім ОСОБА_12 стало відомо, що затримали вбивцю.

ОСОБА_10 проживала в АДРЕСА_6 . Двері металеві. ОСОБА_12 звернув увагу на те, що в квартирі все було перевернуто, дверцята в шафах відчинені, речі валялися. Побачив труп біля ванної кімнати. ОСОБА_10 була одягнена в халат. Запах трупний було вже чутно в квартирі.

Про свою знахідку свідок одразу повідомив своїх батьків, з якими проживає разом, дівчину на ім`я ОСОБА_24 , майстра з роботи на прізвище ОСОБА_25 .В.

ОСОБА_10 з родичів спілкувалась зі своєю мачухою, чому саме з нею та мало, не знає. З мачухою був знайомий. Зі своїми батьками ОСОБА_10 знайомив та у них були добрі відносини. Речей свідка в квартирі ОСОБА_10 ніколи не було. Ключі від квартири у мачухи були.

- протоколом огляду місця події від 05.10.2018, стенограмою, схемою та флеш-носієм відеозапису до нього, якими зафіксовано огляд квартири АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вилучено речі (згідно складеного переліку) ( т.1 а.с.173-185, а.с.200-278);

- ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.10.2018, якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.191);

- протоколом огляду місця події від 05.10.2018, згідно з яким в приміщенні АДРЕСА_7 , 9 МКЛ виявлено фрагменти конверту з написом "Дуже термінова інформація". В конверті виявлено аркуш в клітинку з рукописним текстом "Убили девушку, Бородинская 6 кв.71 срочно прошу сообщить милиции и родственникам". Зазначений конверт вилучено (т.1 а.с.192-199);

- ухвалою слідчого судді від 10.10.2018, якою накладено арешт на речі, вилучені в квартирі АДРЕСА_4 , а саме: зовнішню та внутрішню ручки запірного пристрою вхідних дверей квартири; циліндровий механізм замка та металевий ключ; полімерний пакет з написом «Status»; ручка відкривання 2 та 3 висувних ящичків тумби; металевий ключ; металева ручка з правої дверці антресолі; металева ручка з лівої дверці антресолі; металева ручка з верхнього висувного ящика письмового столу; металева ручка з середнього висувного ящика письмового столу; пластиковий утримувач сім-карти оператора мобільного зв`язку «лайф» з номером НОМЕР_2 ; картонна коробка від стартового пакету оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером НОМЕР_3 ; жіноча сумка білого кольору; дві картонні коробки з-під мобільних телефонів «Lenovo А 5000» з імеі1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 та «Lenovo Р780» імеі: НОМЕР_6 ; гаманець червоного кольору із вмістом; фрагмент паперу з рукописним текстом; керамічна шкатулка з ювелірними виробами, а саме: 4 (чотирма) ланцюжками, 3 (трьома) кільцями, 1 (однією) підвіскою, гарантійним талоном, фіскальним чеком та двома бірками; кредитні договори та банківські картки на ім`я ОСОБА_10 ; документи на ім`я ОСОБА_10 ; 5 (п`ять) ножів; картонна коробка та три розірвані упаковки з-під презервативів «dolphi» 3in 1; 3 (три) використані презервативи з рідиною світлого кольору; правий вентиль змішувача води; лівий вентиль змішувача води; пара кімнатних черевиків; полімерні ручки у кількості 9 (дев`яти) штук; жіноча сукня червоного кольору; сім-карти у кількості 7 штук, 3 утримувачі для сім-карток; дві пляшки з написом «Водка Лайм» об`ємом 0,33 л кожна; ковдра зеленого кольору; три медичні карти на ім`я ОСОБА_10 ; 6 (шість) бірок від ювелірних виробів; талон повідомлення № 12 від 08.05.2018; картонна коробка з-під мобільного телефону «Samsung Galaxy» імеі: НОМЕР_7 (т.2 а.с.1-8);

- протоколами від 07.10.2018 та 19.10.2018, якими зафіксовано відібрання у ОСОБА_7 слідів пальців рук, зразків букальних клітин та крові (т. 2 а.с. 37, 39, 44);

- протоколом обшуку від 07.10.2018 та відеозаписом до нього, який визнано речовим доказом, згідно з якими за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в шафі з речами було виявлено та вилучено, зокрема, жіночу білизну: труси та панчохи, які зі слів ОСОБА_11 їй не належить. На полицях шафи було знайдено мобільний телефон чорного кольору, в який вставлена карта мобільного оператора не за розміром (т. 2 а.с. 46-55);

- ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя 10.10.2018, якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 61-62);

- ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.10.2018, якою накладено арешт на речі, вилучені у квартирі АДРЕСА_8 , а саме:

- мобільний телефон «Самсунг» в корпусі чорного кольору імеі: НОМЕР_8 з сім-картою, на якій зазначено номер НОМЕР_9 , та від`єднанню акумуляторною батареєю і задньою кришкою; жіночі труси білого кольору з ознаками природнього зносу; пара панчіх білого кольору; жіночі труси білого кольору з ознаками природнього зносу; пара жіночих трусів чорного кольору з ознаками природнього зносу; жіночі труси вишневого кольору з пошкодженням у вигляді розриву на передній частині; колготи жіночі з капрону коричневого кольору з пошкодженням у вигляді відрізу їх нижньої частини; фрагменти капронової частини світло-коричневого кольору у кількості 4 штук; полімерний зіп-пакет; жіночі труси чорного кольору зі вставками; жіночі труси червоного кольору зі вставками у вигляді квітів білого і червоного кольорів; жіночі труси чорного кольору з етикеткою «Coeyrjoie»; жіночі труси чорного кольору з етикеткою «Biweler»; жіночі труси чорного кольору з етикеткою «Kioeyrjoie»; жіночі труси чорного кольору зі стразами; жіночі труси чорного кольору з написом та білою вставкою в передній частині; жіночі труси чорного кольору з етикеткою «Acoysma»; жіночі труси чорного кольору; жіночі труси чорного кольору з блискучим візерунком на передній частині; жіночі труси синього кольору; жіночі труси з леопардовим візерунком; жіночі труси білого кольору з візерунком у вигляді квітів на задній частині; жіночі труси білого кольору з силіконовою вставкою на задній частині; жіночі труси рожевого кольору з пошкодженням на задній частині; жіночі труси рожевого кольору; жіночі колготи у вигляді сітки чорного кольору; жіночі колготи чорного кольору з капрону; полімерний напівпрозорий пакет; полімерний пакет з візерунком у вигляді бантика; картонна коробка з написом «LadyLina», які належали загиблій ОСОБА_10 ;

- ноутбук «Lenovo» у корпусі чорного кольору, серійний номер СІВ 143656 з акумуляторною батареєю та зарядним пристроєм; мобільний телефон «Самсунг» імеі1: НОМЕР_10 та імеі2: НОМЕР_11 з акумуляторною батареєю;

- мобільний телефон «Моторола» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «лайф» з акумуляторною батареєю; пластиковий утримувач для сім-карти з номером НОМЕР_12 ; пластиковий утримувач для сім-карти «Київстар» з номером НОМЕР_13 ;

- пластиковий утримувач для сім-карти «Київстар» з номером НОМЕР_14 ; картонна коробка з-під мобільного телефону «LenovoA 1000» з гарантійним талоном від 27.12.2016; чоловіча джинсова куртка чорно-сірого кольору з написом на лейбі «LeGuti»; анальна пробка в чохлі фіолетового кольору, які належать ОСОБА_7 (т.2 а.с.62-70);

- протоколом огляду речей від 16.11.2018 за участю ОСОБА_17 та фототаблицею до нього, якими зафіксовано огляд двох картонних коробок, в яких зберігалися вилучені при обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 (за адресою: АДРЕСА_2 ) речі, а саме жіноча білизна. При огляді речей ОСОБА_17 заявила, що впізнає жіночі труси в кольорі «Леопард», 2 жіночих трусів чорного кольору з квітками, одну пару жіночих панчох тілесного кольору. Як зазначила ОСОБА_17 вона неодноразово бачила впізнані речі за місцем проживання ОСОБА_10 на сушарці з білизною в ванній кімнаті (т. 2 а.с. 10-15);

- ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24.10.2018, якою надано дозвіл на отримання роздруківки руху грошових коштів з всіх відкритих карткових рахунків у ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_10 (т.2 а.с.95-98);

- протоколом тимчасового доступу від 30.11.2018, згідно з яким слідчий в ПАТ КБ Приватбанк отримав 2 аркуши паперу з описом транзакцій та із зазначенням банківських карток на ім`я ОСОБА_10 . Відповідно до інформації щодо проведених транзакцій 02.10.2018 року в 11-38 та в 11-39 годин в банкоматі 4609, що знаходиться за адресою Запоріжжя вул.Василя Сергієнка, 50а, АТБ, була здійснена видача готівки в сумі 1000 грн та 500 грн. Іншого фінансового руху до 18.10.2018 року по карті на ім`я ОСОБА_10 не проводилося. До 02.10.2018 року останні дій по картці були 27.09.2018 року о 16-48 год, було зарахування на картку грошових коштів. (т. 2 а.с.100-105);

- протоколом огляду від 03.12.2018 DVD диску, визнаного речовим доказом, на якому міститься запис з камери відеоспостереження банкомату, яка зафіксувала особу, що знімала грошові кошти з банківської картки ОСОБА_10 , який розташований в супермаркеті «АТБ-маркет» по вул.Василя Сергієнка 50а в м.Запоріжжі.

На файлі № 1 з назвою ch10-3626-00000000, тип файлу (.avi), розміром 255 МБ, зображено вхід до магазину АТБ з зовнішньої сторони, що розташований за адресою м.Запоріжжя вул.Василя Сергієнка, 50а. Під час відеозапису о 11:38:53 з лівого боку зйомки з`являється чоловік, який одягнутий у кепку, джинсову куртку, джинси та кросівки, з рюкзаком темного кольору. Чоловік підходить до банкомату який знаходиться зліва від входу до магазина та робить дії які схожі на знімання грошових коштів з банкомату. Черга біля банкомату, до якого підходить чоловік відсутня.

На файлі № 2 з назвою ch10-4325-00000000, тип файлу (.avi), розміром 255 МБ, зображено вхід до магазину АТБ з зовнішньої сторони, що розташований за адресою АДРЕСА_5 . На відеозаписі біля банкомату, який знаходиться зліва від входу до магазину, стоїть чоловік та робить дії схожі на знімання коштів з зазначеного банкомату. О 11:44:16 чоловік відходить від банкомату, кладе ймовірно грошові кошти до гаманця та заходить до магазину «АТБ» (т.2 а.с.107-111);

- протоколом огляду від 06.12.2018. згідно з яким на СD-R диску, що визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів провадження, в папці з назвою CAZA4609 в папці 2018.10.02.00-00 знаходяться файли, а саме 23 фотознімки з банкомату за адресою м.Запоріжжя вул.Василя Сергієнка, 50а, біля входу до магазину АТБ., зокрема «113944921-1СТ», «113752796-1 СR», «11400262- 1 СR», «11383562-1СТ», «11383393-1СR» (т. 2 а.с. 114-116);

- протоколом затримання підозрюваного від 07.10.2018, згідно з яким ОСОБА_7 було затримано, здійснено його обшук, під час якого було вилучено кофту з капюшоном чорно-сірого кольору, футболку, джинси, пару кросівок, кепку сірого кольору з написом, рюкзак чорного кольору з малюнком та написом. Також було вилучено мобільний телефон «Lenovo A1000» у корпусі чорного кольору з двома сім картами МТС НОМЕР_15 та Київстар НОМЕР_14 (т.2 а.с.117-124);

- ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.10.2018, якою накладено арешт на вилучені під час затримання ОСОБА_7 речі (т. 2 а.с. 125-129);

- ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя, якою надано тимчасовий доступ до речей та документів, а саме на інформацію та роздруківки вхідних та вихідних телефонних дзвінків та текстових повідомлень з мобільних номерів НОМЕР_16 та НОМЕР_17 , які належали ОСОБА_10 та номером НОМЕР_15 , який належав ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 130-164);

- протоколом огляду від 04.12.2018 з фототаблицею до нього, яким зафіксовано огляд диску, який визнано речовим доказом, проведено вибірку та порівняння, відповідно до яких на 1147 рядку виявлено, що 28.09.2018 року о 16:05:17 був здійснений виклик з номеру мобільного телефону НОМЕР_18 на номер мобільного телефону НОМЕР_16 . Такі ж самі виклики зазначені на рядках 1158 та 1159 в різний час. Номер НОМЕР_16 належав ОСОБА_10 , а номер з якого здійснювалися дзвінки -НОМЕР_15 належав ОСОБА_7 (т.2 а.с.165-166);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.10.2018 та відеозаписом до нього, згідно з якими ОСОБА_7 за участю адвоката ОСОБА_26 , в присутності понятих та учасників слідчої дії за власної згоди відтворив обставини вчинення злочинів.

ОСОБА_7 пояснив слідчому, що має добрий стан здоров`я. На пропозицію слідчого охоче пояснив, де він відшукав оголошення на сайті знайомств "zp.ukrgo.com", зателефонував і йому відповіла дівчина, з якою домовився про зустріч. Спитав, чи необхідно щось купити з напоїв, вона відповіла, що на його розсуд, щось слабоалкогольне. В магазині перед будинком в якому проживала дівчина купив слабоалкогольний напій "водка-лайм". Потім коли вони приступили до інтимного спілкування, оскільки він перебував в стані сп`яніння на той час, у нього не виникала ерекція та нічого не вийшло. Він розрахувався, але коли уходив, дівчина показала йому на своєму мобільному телефоні, що зняла їх спілкування. Він зрозумів, що під час спроб сексу він на деякий час втрачував контроль і не пам`ятає, що відбувалося. Дівчина стала його шантажувати, запросила 50000 грн. за викуп фото. ОСОБА_7 запропонував обговорити це та попросив води. Дівчина запропонувала пройти на кухню та випити воду. Пояснив, як вчинив вбивство потерпілої. Потім ОСОБА_7 забрав телефон дівчини в кімнаті та речі: картки банківські, нижню білизну - труси та панчохи. Знайшов ключі від квартири в шухляді в коридорі, відімкнув двері та пішов. Ключі викинув в смітник біля будинку. Поїхав на маршрутці 49 додому.

При цьому на запитання, чи знає він адресу місця події, ОСОБА_27 відповів, що назви вулиці він не знає, місце знаходиться в Бородинському мікрорайоні, знає місцезнаходження візуально. ОСОБА_7 при цьому уточнив місце знаходження будинку, назвав номер під`їзду - АДРЕСА_9 . Пояснив, як розташовані двері квартири на поверсі, та описав їх - зазначив, що вони металеві, припустив місце їх покупки. (при цьому говорив дуже впевнено не замислюючись). Описав ніж, яким скоїв правопорушення та його рукоятку дуже ретельно.

ОСОБА_7 пояснив, що після скоєного прийшов додому, залишив телефони, нижню білизну вдома та пішов зустрічати дружину з роботи. Телефон Самсунг сірий з білим та Самсунг чорного кольору, що належали потерпілій, залишив в шафі і в той же шафі залишив білизну. В парку «Поколінь» викинув ножа до зустрічі з дружиною. Після зустрічі він з ОСОБА_11 пішли до магазину, а потім додому. Телефон сірий з білим викинув потім в сміттєвий бак, біля будинку, де проживає.

Банківські картки ощадбанку та приватбанку також викинув, коли зняв гроші в банкоматі. Для того, щоб зняти гроші телефонував оператору банку з номеру телефону потерпілої. За грошима пішов до банкомату, що розташований в АТБ на вулиці Новгородській приблизно 02 жовтня. Фото, яким його шантажувала дівчина видалив з телефону, а телефон викинув.

Після надання дуже подробних пояснень, ОСОБА_7 запропонував проїхати на місце події.

Біля будинку, де знайшли тіло ОСОБА_10 продовжили слідчий експеримент, ОСОБА_7 самостійно визначив підїзд мешкання ОСОБА_10 . Впевненно називав номер квартири. Підїзд обладнано домофоном. ОСОБА_7 впевненно привів групу до квартири АДРЕСА_10 . ОСОБА_7 пояснив, що коли він піднімався двері вже дівчина відкрила. На квартирі нумерація відсутня. На двері квартири пояснювальна записка, що квартира опечатана та є місцем пригоди.

На місці біля квартири ОСОБА_7 підтвердив, що він скоїв вбивство за обставин про які давав покази на початку слідчого експерименту. ОСОБА_7 запропонував вийти на вулицю де він продемонструє, де він викинув ключі та ножа.

В місцях на які показував ОСОБА_7 проводили огляд (в сміттєвому бачку, в заростях).

Повторно ОСОБА_7 пояснив, що дівчина просила купити слабоалкогольний напій, на власний розсуд він купив "Водку лайм". Впевненно показав магазин.

Продемонстрував місце в парку Поколінь де викинув ножа.

Показав місце, де викинув 29.09.2018 року в сміттєвий бак мобільний телефон самсунг біло-сірий дуо. Та сміттєвий бак куди викинув банківські картки, які забрав у ОСОБА_10 .

Потім добровільно, за власною ініціативою, ОСОБА_7 продемонстрував місце знаходження банкомату, де знімав грошові кошти з банківської картки ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 вказав банкомат, суму знятої готівки, розташування банкомату та магазину. Було встановлено, що це магазин АТБ-маркет за адресою АДРЕСА_5 (т.2 а.с.172-178);

- протоколом огляду від 14.12.2018, згідно з яким слідчим за участі судового експерта було оглянуто мобільний телефон «Lenovo A1000», що вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_7 при його затриманні. Згідно огляду на номері НОМЕР_15 , що належав ОСОБА_7 встановлено аккаунт « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з датою останньої синхронізації 07.10.2018 о 07:34 год. Програмне забезпечення «Viber» було налаштоване саме за вказаним номером. Було виявлено виклики з 29.09.2018 у по 07.10.2018 року, історія відвідування інтернет-ресурсів з 05.10.2018 по 07.10.2018 та листування в «Viber» з контактом Виола. Зазначені файли було скопійовані та перенесені на DVD-R диск, який визнаний речовим доказом та оглянутий в судовому засіданні. В папці з файлами "Фото Історій" знаходяться 27 фото: на фото img. 0781 за 05.10.2018 року запит в пошуку "дешевые шлюхи" google.com.ua

На фото img. 0786-0787 за 07.10.2018 року перехід за посиланнями до сайтів сексуальних послуг в кількості 11 оголошень. На фото img. 0788-0802 за 06.10.2018 року посилання на сайти сексуальних послуг в Запоріжжі.

На фото img.0803-0805 листування з контактом Віола від 06.10.2018 щодо інтимпослуг.

Також в папці "Data" збережені в телефоні фото еротичного змісту, скріншоти фото з сайтів знайомств (т.2 а.с.-183);

- висновком експертизи № 3459 від 06.11.2018, згідно з яким дослідження трупа ОСОБА_10 було ускладнено вираженими гнилісними змінами шкіри, м`яких тканин, внутрішніх органів, на тлі котрих були виявлені 4 проникаючих колото-різаних ушкодження лівої задньої поверхні грудної клітки з пошкодженням лівої лопатки, тканини лівої легені на задній поверхні з ознаками прижиттєвого їх утворення та наявність великої кількості крові в плевральних порожнинах (справа - 1100 мл, зліва - 400мл.).

1. На підставі вищезазначеного експерт зазначив, що смерть ОСОБА_10 настала від чотирьох проникаючих колото-різаних поранень лівої задньої поверхні грудної клітки з ушкодженнями задньої поверхні лівої легені з розвитком гострої крововтрати, котра у даному випадку стала безпосередньою причиною смерті.

2.Ступінь вираженості трупних явищ, причина смерті свідчать про те, що з часу смерті ОСОБА_10 до початку експертизи її трупа в судово-медичному морзі пройшло не менше 8-ми діб.

3. При експертизі трупа ОСОБА_10 на тлі гнилісних змін були виявлені наступні ушкодження:

а) на шиї: поверхневе лінійне горизонтальне ушкодження (№1 на фототаблиці), котре спричинено пласким гострим залізовмісним предметом, яким міг бути клинок ножа;

б) на тулубі: 4 проникаючих колото-різаних поранення лівої задньої поверхні грудної клітки (№№11,12,13,14 на фототаблиці), ушкодження тіла лівої лопатки, ушкодження задньої поверхні лівої легені, котрі утворилися від дії плаского однобічного строго залізовмісного предмета, яким міг бути клинок ножа, найбільша ширина зануреної частини котрого становила близько 18-21мм; направлення раньових каналів останніх ззаду наперед; довжина раньових каналів на тлі гнилісних змін становила 11-13 см;

-поверхневі не проникаючі колото-різані ушкодження в області грудної клітки та черевної стінки (№№2,3,4,5,6 на фототаблиці);

в) на лівій верхній кінцівці:

-поверхневі колото-різані ушкодження на рівні лівого передпліччя (№№8,9,10 на фототаблиці).

3.1.Всі вище перелічені пошкодження утворилися у ОСОБА_10 незадовго до смерті (від декількох десятків хвилин, але не більше, ніж півгодини) в дуже короткий проміжок часу, що не дає змоги висловитись про послідовність їх утворення.

3.2.Найбільш вірогідно, що ушкодження №№11,12,13,14 на лівій задній поверхні грудної клітки утворилися після спричинення всіх інших.

4 Всі перелічені вище ушкодження не могли утворитися в результаті падіння ОСОБА_10 з висоти власного зросту.

5.Проникаючі колото-різані поранення на лівій задній поверхні грудної клітки (№№11,12,13,14) у живих осіб мали б ознаки тяжких, небезпечних для життя, у даному випадку перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 .

6.Всі інші ушкодження (поверхнева рана на передній поверхні шиї, поверхневі не проникаючі колото-різані поранення грудної клітки, черевної порожнини, поверхневі колото-різані поранення лівого передпліччя) у живих осіб мали б ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 не перебувають, хоча, найбільш вірогідно, приймали участь у розвитку крововтрати.

7.Характерні особливості ушкоджень (лінійна їх форма, відсутність зсаднень, перевавжання довжини раньових каналів над довжиною шкіряних ран, результати судово-медичної експертизи шкіряних клаптів з ушкодженнями свідчать про те, що всі вони могли утворитися від дії плаского одностороннє гострого залізовмісного предмета, яким міг бути клинок ножа, найбільша ширина зануреної частини якого становила близько 18-21мм.

8.Пошкоджень, які б могли утворитися при ударах руками, обутими ногами та іншими предметами при експертизі гнилісно зміненого трупа ОСОБА_10 не виявлено.

9.Згідно висновку судово-медичної експертизи шкіряних клаптів з області шиї та лівої задньої поверхні грудної клітки від трупа ОСОБА_10 при проведенні кольорової хімічної реакції реактивом Перлса краї та стінки ран придбали синьо- зеленувате забарвлення, що характерне для сполук заліза.

10.Всі ушкодження, виявлені при експертизі трупа ОСОБА_10 утворилися в короткий проміжок часу, що не дає змоги висловитись про послідовність їх утворення.

11.Заподіяння ушкоджень власною рукою постраждалої на задній поверхні грудної клітки зліва не можливо. Розташування всіх інших ушкоджень є доступним для їх спричинення власною рукою постраждалої, однак це питання вирішується слідчим у ході слідчого експерименту.

12.Ушкодження на халаті, у котрий був вдягнений труп ОСОБА_10 відповідають за характером та локалізацією ушкодженням на лівій задній поверхні грудної клітки трупа.

13.Смерть ОСОБА_10 настала після завдання останній 4-х ушкоджень на задній лівій поверхні грудної клітки при явищах гострої крововтрати.

14.Посмертних ушкоджень на тлі гнилісних змін при експертизі трупа ОСОБА_10 не встановлено.

15.Мало ймовірно, що після завдання ушкоджень ОСОБА_10 , які призвели до смерті, остання могла здійснювати активні цілеспрямовані дії.

16.За висновком судово-імунологічної експертизи у порожнині рота, піхви та прямої кишки трупа ОСОБА_10 наявність сперматозоїдів не встановлена.

17.Об`єктивних ознак статевого акту при експертизі гнилісно зміненого трупа ОСОБА_10 не виявлено.

18.Яких-небудь ушкоджень в області статевих органів, прямої кишки на тлі гнилісних змін при експертизі трупа ОСОБА_10 не встановлено

19.Згідно висновку судово-токсикологічної експертизи у крові трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт у концентрації 0,8 проміле,

20.Довжина гнилісно зміненого трупа ОСОБА_10 становила 185см.

21.Згідно висновку судово-імунологічної експертизи кров трупа ОСОБА_10 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО.

До висновку надано фото таблицю, що є невідємною частиною письмового доказу. (т.2 а.с.190-198);

- висновком експерта № 2351 від 07.11.2018, згідно з яким рідка кров ОСОБА_7 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (т.2 а.с.214-215);

- висновком експерта № 2353 від 05.12.2018, згідно з яким на джинсових брюках (об`єкт 8) ОСОБА_7 встановлена наявність крові людини з домішкою слини та виявлені антиген Н з ізогемагютинінами анти-А та анти-В системи АВ0, що не виключає походження крові і слини від особи (осіб) групи 0 з ізогемагютинінами анти-А та анти-В системи АВ0, незалежно від категорії видільництва, в тому числі від потерпілої ОСОБА_10 та від ОСОБА_7 , при нявності в останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину.

В об`єкті 10 на джинсових брюках ОСОБА_7 та його рюкзаку (об`єкт 14) встановлено наявність слини без домішок крові та виявлений антиген Н. такий результат міг бути отриманий за рахунок слини особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти А та антиВ за ізосерологічною системою АВ0. Незалежно від категорії видільництва у тому числі слини потерпілої ОСОБА_10 та ОСОБА_7

- висновком судово-психіатрічної експертизи від 07.11.2018 за № 523, згідно з яким ОСОБА_7 розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє у теперішній час. При дослідженні виявив: послідовність і логічність мислення, збереженість інтелектуально-мнестичних функцій, відсутність галюцінаторно-маячної симптоматики, критичність та розуміння покарання інкримінованої йому дії. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації, на що вказує: вживання спиртних напоїв, матеріали кримінального провадження та дійсного дослідження, що свідчать в орієнтуванні в навколишньому, цілеспрямованість дій, відсутність в поведінці галюцінаторно-маячних переживань і ознак порушеної свідомості, поступовий вихід зі стану гострої алкогольної інтоксикації. Отже, він міг усвідомлювати фактичний характер своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати фактичний характер своїх дій і керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує.

ОСОБА_7 при проведенні експертизи категорично заперечував свою участь в скоєнні правопорушення, а експертам наданні ним визнавальні покази пояснив, як результат шантажу та погроз з боку працівників поліції.

За висновком експерта ОСОБА_7 має схильність давати неправдиві відповіді (т. 2 а.с. 235-242);

- запискою, вилученою в ході огляду місця події за адресою м.Запоріжжя вул.Щаслива,1, складеною свідком ОСОБА_12 (т. 3 а.с. 11-12).

Надаючи оцінку наведеним доказам у своїй сукупності, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Що стосується доводів захисту про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час збирання частини доказів та недостатність решти для доведення винуватості обвинуваченого, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.

Так, обґрунтовуючи свої вимоги про необхідність скасування вироку, сторона захисту порушує питання про недопустимість протоколу затримання, через порушення права обвинуваченого на захист, а також у зв`язку з невідповідністю фактичного часу затримання часу, зазначеному у протоколі. За вказаних умов, посилаючись на доктрину плодів "отруйного дерева", захист просить визнати недопустимим й висновок № 2353 від 05.12.2018, яким не виключено можливість походження слідів крові та слини, виявлених на брюках ОСОБА_7 , від потерпілої ОСОБА_10 .

Перевіривши матеріали провадження, а також дослідивши під час апеляційного розгляду постанову про дозвіл на проведення негласної слідчої дії спостереження за місцем від 06 жовтня 2018 року та протокол до нього від 19.11.2018 (т. 7, а.п. 82-84), колегією суддів встановлено, що о 10.42 07.10.2018 ОСОБА_7 був переданий під затримання оперативній групі Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Наведені обставини, окрім письмових доказів знайшли своє підтвердження й у наданих під час судового розгляду показаннях свідка ОСОБА_11 - дружини обвинуваченого, яка засвідчила факт затримання близько 11.00 години 07.10.2018.

Водночас, з протоколу затримання від 07.10.2018 вбачається, що ОСОБА_7 було фактично затримано о 15.30 годині, що вказаним доказам суперечить.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з тим, що правильним слід вважати час затримання 10.40 годину.

Водночас, оцінюючи ці обставини в контексті порушення вимог кримінального процесуального закону, які захист вважає істотними, колегія суддів звертає увагу на те, що некоректне зазначення часу жодним чином на зміст протоколу, в тому числі на результати особистого обшуку ОСОБА_7 не впливають, та є суттєвими виключно у разі проведення з обвинуваченим інших слідчих дій в період з 10.40 до 15.00 години, до яких в даному випадку обвинувачений не залучався. При цьому вилучені речі, та виявлені на них сліди мають об`єктивне доказове значення та від пояснень та волі обвинуваченого не залежать.

Окрім цього, колегією суддів встановлено, що обвинуваченому було роз`яснення його права, в тому числі й право на захист, про що свідчить підпис останнього у протоколі, а до слідчої дії було залучено захисника ОСОБА_28 . Поряд із цим, ОСОБА_7 власноруч у протоколі засвідчив відсутність у нього будь-яких заяв, клопотань, зауважень та доповнень.

Наведені обставини не дають суду підстав вважати права обвинуваченого порушеними, а протокол таким, що складено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, твердження захисту про недотримання працівниками поліції положень ст. 213 КПК України не заслуговують на увагу.

Вимогами ч. 1 ст. 213 КПК України встановлено, що уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана надати затриманій особі можливість негайно повідомити про своє затримання та місце перебування близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором цієї особи.

Як вбачається з показань ОСОБА_11 - дружини обвинуваченого, затримання ОСОБА_7 було здійснено за її участю, що свідчить про відсутність потреби у виконанні вимог ст. 213 КПК України.

Більш того, з протоколу вбачається, що на повідомленні інших близьких родичів про затримання ОСОБА_7 не наполягав.

Вирішуючи питання допустимості протоколу, зважаючи на наявність протиріч у часі затримання, колегія суддів виходить також й з вимог ч. 1 ст. 87 КПК України, згідно з якими недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме відомості (фактичні дані), які отримані саме завдяки такому порушенню, тобто закон вимагає встановити прямий причинний зв`язок між порушенням прав людини і отриманими доказами.

Отже, з огляду на те, що зазначена захисником та обвинуваченим обставина порушення права на захист під час затримання ОСОБА_7 не знайшла свого підтвердження під час апеляційного розгляду, в той час як жодні інші слідчі дій з обвинуваченим в період з 10.40 до 15.00 години не проводились, колегія суддів вважає, що встановлені апеляційним судом неточності у часі затримання останнього жодним чином на допустимість як протоколу затримання, так і похідного від нього висновку експерта не впливають.

Що стосується доводів захисту про недопустимість протоколу огляду місця події, а також протоколу обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду також не знайшли.

В апеляційних скаргах обвинувачений та захисник стверджують про те, що зазначені слідчі дії були проведені без попереднього надання дозволу слідчим суддею. Окрім цього, апелянти вказують на порушення порядку розгляду справ слідчим суддею після надходження до суду клопотань про проведення слідчих дій, що свідчить про недопустимість як ухвал слідчих суддів, так і протоколів огляду та обшуку.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів керується вимогами ч. 3 ст. 233 КПК України, якими передбачено, що дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу. При цьому, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що огляд місця події за адресою: АДРЕСА_3 було розпочато 05.10.2018 та завершено 06.10.2018.

08.10.2018 засобами поштового зв`язку слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведений обшук, яке ухвалою слідчого судді від 10.10.2018 було задоволено в повному обсязі (т.1 а.с.191).

Поряд із цим, обшук за місцем мешкання обвинуваченого було проведено 07.10.2018 з дозволу ОСОБА_11

08.10.2018 засобами поштового зв`язку слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведений обшук, яке ухвалою слідчого судді від 10.10.2018 було також задоволено в повному обсязі (т.2 а.с.123-124).

Аналізуючи наведені обставини, колегія суддів не вбачає порушень вимог ст. 233 КПК України та вважає, що дозволи на проведення слідчих дій було отримано у спосіб, передбачений законом, як і проведено самі слідчі дії без його попереднього надання, внаслідок їх невідкладності.

Доводи обвинуваченого про ненадання належної оцінки показанням його дружини, яка засвідчила, що підписала пустий аркуш паперу під тиском працівників поліції, надавши таким чином дозвіл на проведення обшуку, колегія суддів розцінює критично, оскільки добровільність її дій підтверджується відеозаписом обшуку в ході якого вона самостійно та послідовно надає пояснення стосовно розміщення речей її чоловіка у квартирі. Суперечать ці пояснення і самому протоколу, який містить підпис ОСОБА_11 . Виготовити такий протокол після підписання пустого аркушу у стислі строки та за місцем обшуку є технічно неможливим.

Щодо тверджень захисту про надання згоди на проведення обшуку особою, яка не є власником квартири, а лише її винаймає, то вони не узгоджуються з вимогами ст. 233 КПК України, а також суперечать й рішенню слідчого судді, яким фактично встановлено законність таких дій.

Більш того, не відповідають такі доводи висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 червня 2023 року у справі 756/16122/21, згідно з якими положення ст. 223 КПК України не мають на меті вирішення питань власності. Вони захищають особу від необґрунтованого втручання у сферу її приватності, на яке вона вправі розраховувати у своєму житлі або іншому володінні. Термін «особа, яка володіє» в ч. 1 ст. 233 КПК України охоплює більш широке коло осіб, ніж титульний власник або особа, володіння якої ґрунтується на певних договірних чи інших законних підставах (постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 08 грудня 2020 року (справа № 278/1306/17), від 01 листопада 2022 року (справа № 344/2995/15-к).

Що стосується допущених порушень судом, на які вказує сторона захисту, то вони повністю спростовуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами.

Так, сторона захисту посилається на те, що розгляд клопотань слідчого про надання дозволів на проведені обшуки було здійснено раніше автоматизованого розподілу справ між суддями, про що свідчить час зазначений у журналі судового засідання, а також відомості з автоматизованої системи документообігу суду.

Під час апеляційного розгляду судом витребувано зазначені матеріали клопотань, а також результати проведеного службового розслідування, на підставі яких встановлено, що зазначення єдиного унікального номера справи у журналі судового засідання можливе лише за умови її попереднього автоматизованого розподілу, тоді як неточності у часі розгляду справи обумовлені лише невідповідністю часу, встановленого у системному комплексі фіксації судового засідання поточному часу, що є технічною помилкою секретаря (т. 7, а.п. 65-66).

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів не знаходить підстав вважати недопустимими доказами протоколи огляду від 05.10.2018 та обшуку від 07.10.2018 та вважає, що слідчі дії було проведено та легалізовано у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.

Що стосується результатів обшуку, зокрема факту виявлення за місцем мешкання білизни потерпілої, то ці обставини колегія суддів вважає доведеними належними та допустимими доказами.

В апеляційних скаргах сторона захисту спростовує належність білизни потерпілій та порушує питання про недоведеність факту наявності родинних зв`язків ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , а також вважає неналежними показання останньої, надані у суді.

Перевіривши наведені обставини, колегія суддів з доводами захисту погодитись не може.

Раніше колегією суддів встановлено, що згідно з відеозаписом обшуку під час його проведення дружина обвинуваченого - ОСОБА_11 самостійно та послідовно надала пояснення стосовно розміщення речей її чоловіка у квартирі.

Окрім цього, в ході обшуку ОСОБА_11 визнала, що виявлена у шафі білизна дійсно їй не належить.

Під час проведення огляду вилученої білизни свідок ОСОБА_17 впізнала білизну своєї падчерки та при цьому під час судового розгляду засвідчила, що дійсно мала довірливі стосунки з загиблою, постійно спілкувалась та зустрічалась з нею, відвідувала її, залишалась іноді ночувати, а вилучені у ОСОБА_7 речі бачила нещодавно на сушарці у її квартирі.

Наявність таких відносин між ОСОБА_17 та ОСОБА_10 засвідчив під час судового розгляду і батько останньої - ОСОБА_16 , якого визнано потерпілим у справі.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів не може визнати показання ОСОБА_17 неналежним доказом, оскільки вони у сукупності з іншими доказами засвідчують законність проведення огляду за її участю.

Доводи захисту про те, що під час огляду ОСОБА_17 не було зазначено індивідуальних ознак речей суд розцінює критично, оскільки відповідно вимог ст. 237 КПК України, особою, якій було пред`явлено речі до огляду вказано на їх особливості, зокрема на колір та малюнки на білизні.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів вважає неспроможними доводи захисту в частині порушень, допущених під час вилучення та огляду речей та приходить до висновку, що їх належність потерпілій об`єктивно підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, які узгоджуються з показаннями свідків.

Надаючи оцінку доводам захисту про недопустимість протоколів допиту та слідчого експерименту, колегія суддів вважає їх часткового обґрунтованими.

Так, сторона захисту порушує питання про недопустимість проведеного за участю ОСОБА_7 слідчого експерименту, посилаючи при цьому на порушення права на захист останнього, невідповідність протоколу вимогам КПК України, а також у зв`язку з тим, що останнім не відтворено обстановку та обставину вчинення злочину.

Перевіряючи доводи апелянтів про порушення права на захист ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту, колегія суддів звертає увагу на те, що протоколом та долученим до нього відеозаписом зафіксовано, що ця слідча дія була проведена за участю захисника ОСОБА_26 , з попереднім роз`ясненням обвинуваченому його прав та обов`язків. При цьому, заперечень від учасників слідчої дії не надходило, що також підтвердив під час судового розгляду залучений до слідчої дії понятий ОСОБА_19 .

Наведені обставини не дають підстав вважати порушеним право обвинуваченого на захист.

Доводи обвинуваченого про здійснення на нього тиску під час апеляційного розгляду свого підтвердження також не знайшли.

З долучено до протоколу відеозапису об`єктивно вбачається, що обвинувачений надав пояснення щодо обставин вчення злочинів самостійно та послідовно, а під час судового розгляду на застосування тиску не вказував.

Водночас, під час апеляційного розгляду провадження ОСОБА_7 конкретизував, що на нього тиснула сама обстановка, зокрема факт затримання, позбавлення волі, підозра у вчиненні злочинів, що не може бути розцінено судом як застосування недозволених методів слідства, а тому потреба у перевірці цих обставин шляхом ухвалення рішення в порядку ст. 206 КПК України відсутня.

Посилання захисту на відсутність у протоколі відомостей про всіх учасників слідчої дії, в тому числі й тих, ким здійснювалась її технічна фіксації хоча і мають місце, проте підстав для визнання доказу недопустимим суду не дають. З протоколу вбачається, що останній підписано слідчим ОСОБА_21 , оперупоноваженим ОСОБА_29 , понятими ОСОБА_30 та ОСОБА_19 , ОСОБА_7 та його захисником - адвокатом ОСОБА_26 , що свідчить про його відповідність вимогам ст.ст. 104, 240 КПК України. Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_23 , хоча і не входив до слідчої групи, але був присутній на місці проведення деяких слідчих дій, надаючи методичну допомогу, про що пояснив, будучи допитаним в суді першої інстанції, що не становить порушень процесуальних норм, що тягнуть визнання доказів недопустимими. Самі протоколи про здійснення слідчих та процесуальних дій складені слідчим, що входить до слідчої групи, зокрема слідчим ОСОБА_21 .

Що стосується протоколу допиту, то колегія суддів не перевіряє його допустимість, оскільки він не має доказового значення з огляду на положення ч. 4 ст. 95 КПК України, яким передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу,

Перевіряючи доводи захисту в тій частині, що проведеним експериментом фактично не відтворено обставини події, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 240 КПК України, метою слідчого експерименту є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказане вимагає, щоб слідчий експеримент здійснювався в умовах, максимально наближених до тих, що існували на момент події.

У постанові від 27 лютого 2023 року у справі № 200/9992/16-к, Верховний Суд зауважив, що тримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК є документом.

Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених в ч. 1 ст. 95 КПК, у системному зв`язку із ч. 2 ст. 84 цього Кодексу, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст. 23 КПК), суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 цього Кодексу. Отже, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.

При цьому об`єднана палата зауважила, що термін «показання» в контексті ч. 4 ст. 95 КПК використовується для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 цього Кодексу. Якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим під час проведення інших процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як іншого окремого процесуального джерела доказів, зокрема, протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК.

Водночас, у постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17, Верховний Суд дійшов висновку, що проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має

в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК.

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту, а також долученого до нього відеозапису, ОСОБА_7 у кабінеті пояснив, що відшукав оголошення на сайті знайомств "zp.ukrgo.com", зателефонував і йому відповіла дівчина, з якою домовився про зустріч. Спитав, чи необхідно щось купити з напоїв, вона відповіла, що на його розсуд, щось слабоалкогольне. В магазині перед будинком в якому проживала дівчина купив слабоалкогольний напій "водка-лайм". Потім коли вони приступили до інтимного спілкування, оскільки він перебував в стані сп`яніння на той час, у нього не виникала ерекція та нічого не вийшло. Він розрахувався, але коли уходив, дівчина показала йому на своєму мобільному телефоні, що зняла їх спілкування. Він зрозумів, що під час спроб сексу він на деякий час втрачував контроль і не пам`ятає, що відбувалося. Дівчина стала його шантажувати, запросила 50000 грн. за викуп фото. ОСОБА_7 запропонував обговорити це та попросив води. Дівчина запропонувала пройти на кухню та випити воду. ОСОБА_7 зайшов на кухню та побачив на столі ніж. Він схопив ножа, а дівчина перебувала в цей час в ванній кімнаті. ОСОБА_7 зайшов до ванної кімнати, наніс один удар по горлу, полоснув, замахнувшись із-за спини. Потім наніс 2-3 удари в грудну клітину, також зі-спини, а потім наніс удар в спину. Дівчина впала. Тоді він витягнув ніж із спини та помив в раковині. Потім ОСОБА_7 забрав телефон дівчини в кімнаті та речі: картки банківські, нижню білизну - труси та панчохи. Знайшов ключі від квартири в шухляді в коридорі, відімкнув двері та пішов. Ключі викинув в смітник біля будинку. Поїхав на маршрутці 49 додому.

При цьому на запитання, чи знає він адресу місця події, ОСОБА_27 відповів, що назви вулиці він не знає, місце знаходиться в Бородинському мікрорайоні, знає місцезнаходження візуально. ОСОБА_7 при цьому уточнив місце знаходження будинку, назвав номер під`їзду - АДРЕСА_9 . Пояснив, як розташовані двері квартири на поверсі, та описав їх - зазначив, що вони металеві, припустив місце їх покупки. (при цьому говорив дуже впевнено не замислюючись). Описав ніж, яким скоїв правопорушення та його рукоятку дуже ретельно.

ОСОБА_7 пояснив, що після скоєного прийшов додому, залишив телефони, нижню білизну вдома та пішов зустрічати дружину з роботи. Телефон Самсунг сірий з білим та Самсунг чорного кольору, що належали потерпілій, залишив в шафі і в той же шафі залишив білизну. В парку «Поколінь» викинув ножа до зустрічі з дружиною. Після зустрічі він з ОСОБА_11 пішли до магазину, а потім додому. Телефон сірий з білим викинув потім в сміттєвий бак, біля будинку, де проживає.

Банківські картки ощадбанку та приватбанку також викинув, коли зняв гроші в банкоматі. Для того, щоб зняти гроші телефонував оператору банку з номеру телефону потерпілої. За грошима пішов до банкомату, що розташований в АТБ на вулиці Новгородській приблизно 02 жовтня. Фото, яким його шантажувала дівчина видалив з телефону, а телефон викинув.

Після надання детальних пояснень, ОСОБА_7 запропонував проїхати на місце події.

Біля будинку, де знайшли тіло ОСОБА_10 продовжили слідчий експеримент, ОСОБА_7 самостійно визначив під`їзд мешкання ОСОБА_10 . Впевненно називав номер квартири. Під`їзд обладнано домофоном. ОСОБА_7 впевненно привів групу до квартири АДРЕСА_10 . ОСОБА_7 пояснив, що коли він піднімався двері вже дівчина відкрила. На квартирі нумерація відсутня. На двері квартири пояснювальна записка, що квартира опечатана та є місцем пригоди.

На місці біля квартири ОСОБА_7 підтвердив, що він скоїв вбивство за обставин про які давав покази на початку слідчого експерименту. ОСОБА_7 запропонував вийти на вулицю де він продемонструє, де він викинув ключі та ножа.

В місцях на які показував ОСОБА_7 проводили огляд (в сміттєвому бачку, в заростях).

Повторно ОСОБА_7 пояснив, що дівчина просила купити слабоалкогольний напій, на власний розсуд він купив "Водку лайм". Впевненно показав магазин.

Продемонстрував місце в парку Поколінь де викинув ножа.

Показав місце, де викинув 29.09.2018 року в сміттєвий бак мобільний телефон самсунг біло-сірий дуо. Та сміттєвий бак куди викинув банківські картки, які забрав у ОСОБА_10 .

Потім добровільно, за власною ініціативою, ОСОБА_7 продемонстрував місце знаходження банкомату, де знімав грошові кошти з банківської картки ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 вказав банкомат, суму знятої готівки, розташування банкомату та магазину. Було встановлено, що це магазин АТБ-маркет за адресою АДРЕСА_5 (т.2 а.с.172-178);

Надаючи оцінку зазначеній слідчій дій, у контексті вимог кримінального процесуального закону та правових позицій Верховного Суду, колегія суддів погоджується з тим, що слідчим експериментом відтворено обставини події лише частково.

Так, під час проведення слідчої дії ОСОБА_7 вказав на механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, однак не відтворив його за допомогою імітаційних засобів.

Водночас, всі інші обставини, в тому числі й факт крадіжки, приховування знаряддя вчинення вбивства - ножа, обвинувачений відтворив на місці, детально пояснивши послідовність своїх дій із зазначенням конкретного місця їх вчинення, що має доказове значення.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів не враховує пояснення ОСОБА_7 стосовно спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, надані під час слідчого експерименту, а так само й складений на підставі цих пояснень висновок судово-медичної комісійної експертизи № 2033/к від 17.12.2021, яким встановлено відповідність виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень механізму їх спричинення, зазначеному обвинуваченим під час слідчого експерименту.

Водночас, незважаючи на ці обставини, колегія суддів вважає, що сукупності решти доказів достатньо для доведення винуватості ОСОБА_7 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що відтворені під час слідчого експерименту обставини здійснення обвинуваченим крадіжки коштів узгоджуються з протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження магазину АТБ та банкомату.

Більш того, під час апеляційного розгляду на питання суду чому під час слідчого експерименту ОСОБА_7 вказав саме на цей банкомат, останній відповів, що зробив це "навмання", оскільки він знаходиться в цьому районі.

Колегія суддів зауважує, що подальший хід досудового розслідування, зокрема отримання слідчим тимчасового доступу до інформації про рух грошових коштів з карткового рахунку потерпілої, а також про отримання запису з камер відеоспостереження магазину АТБ та банкомату, було визначено саме після проведення слідчого експерименту.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів виключає можливість збігу повідомлених обвинуваченим даних про розташування банкомату, де ним було знято грошові кошти з карткового рахунку потерпілої, зі здійсненими в подальшому слідчими діями, а так само й версію захисту про те, що ОСОБА_7 у квартирі обвинуваченої не перебував.

На обставину винуватості останнього, крім іншого, вказує також висновок експерта № 2353 від 05.12.2018, згідно з яким на джинсових брюках ОСОБА_7 встановлена наявність крові людини з домішкою слини, а на джинсових брюках ОСОБА_7 та його рюкзаку встановлено наявність слини без домішок крові, які могли походити від потерпілої ОСОБА_10 .

Засвідчують ці обставини й протоколи обшуку та огляду речей ОСОБА_17 , про які зазначалось раніше.

Посилання захисту на порушення порядку отримання відеозаписів з камер спостереження не заслуговують на увагу.

Стаття 84 КПК України визначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів провадження, наявні у справі диски з відеозаписами обставин події з камер відеоспостереження були добровільно надані адміністрацією магазину, а також й банком, а тому потреба у зверненні з відповідним клопотаннями до слідчого судді була відсутня, що не суперечить вимогам КПК України.

Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2020 року у справі 751/6069/19 визначив, що матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Долучені слідчим до матеріалів провадження в якості речових доказів диски з відеозаписами обставин події були виготовлені у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається в електронному вигляді, у вигляді файлів.

Під час відкриття матеріалів кримінального провадження на стадії досудового розслідування, а також під час судового розгляду справи, жодним учасником кримінального провадження походження вказаного відеозапису не оспорювалось.

За цих умов, доводи сторони захисту в цій частині колегія суддів також вважає неспроможними.

Не є обґрунтованими й доводи апелянтів про те, що на відеозаписах неможливо ідентифікувати особу.

На переконання колегії суддів відомості, відображені у протоколі слідчого експерименту у сукупності з даними про грошові операції, здійснені з рахунку потерпілої, не викликають сумнівів у тому, що на відеозаписі зафіксовано саме ОСОБА_7 .

Що стосується невідповідності часу зняття грошових коштів часу перебування особи біля банкомату, то вони не заслуговують на увагу.

Колегія суддів звертає увагу, що похибка у часі є незначною та може бути обумовлена лише неправильним зазначенням часу на пристрої, яким здійснюється відеофіксація.

Надаючи оцінку доводам захисту про невідповідність дати смерті потерпілої встановленим судом обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть, ОСОБА_10 дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_4 від множинних сліпих колото-різаних поранень лівої задньої поверхні грудної клітки з ушкодженням лівої легені (т.2 а.с.189).

Між тим, висновком експертизи № 3459 від 06.11.2018, проведення якої було розпочато 06.10.2018 встановлено, що ступінь вираженості трупних явищ, причина смерті, свідчать про те, що з часу смерті ОСОБА_10 до початку експертизи її трупа в судово-медичному морзі пройшло не менше 8-ми діб (т. 2, а.п. 190-198), що не суперечить встановленим судом обставинам.

Таким чином, враховуючи те, що доказове значення має саме висновок експерта, який останній підтвердив під час апеляційного розгляду, колегія суддів не приймає до уваги зазначені неточності та вважає, що судом правильно встановлено, що подія злочинів мала місце 28.09.2018, що відповідає й трафікам телефонних розмов обвинуваченого з потерпілою в день вчинення вбивства.

Що стосується доводів захисту про те, що в основу вироку було покладено показання свідка ОСОБА_12 , які доказового значення не мають, то вони не заслуговують на увагу, оскільки цим доказом підтверджуються обставини, за яких було знайдено труп потерпілої.

Щодо посилань ОСОБА_7 про відсутність у квартирі потерпілої відбитків його пальців, то ці обставини хоча і мають місце, проте не спростовують встановлених обставин, визнаних судом доведеними.

Надаючи оцінку доводам захисту про неврахування судом особи обвинуваченого, колегія суддів звертає увагу на те, що ці обставини на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 самі по собі не впливають та враховані судом лише при призначенні покарання.

За цих умов, враховуючи, що питання про необхідність призначення обвинуваченому менш суворого покарання апелянти не порушують, колегія суддів не вдається в обговорення таких доводів, оскільки вони перебувають поза межами апеляційних вимог.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до переконливого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України.

Незважаючи на невизнання останнім своєї вини та фактичну відсутність прямих доказів, колегія суддів вважає, що сукупність даних про наявність домовленості про зустріч з потерпілою, факт зняття грошових коштів з рахунку останньої, обставину виявлення за місцем мешкання обвинуваченого білизни потерпілої, наявність на одязі обвинуваченого слідів біологічного походження, які можуть належати потерпілій, доводять, що ОСОБА_7 дійсно вчинив вбивство та здійснив крадіжку грошових коштів останньої.

За цих умов, враховуючи те, що наведені обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку з наведених в апеляційній скарзі мотивів та вважає вирок суду законним, обґрунтованим та мотивованим.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню та вважає, що вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,

колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 18 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4