Справа № 302/1761/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2023 смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Ізки Міжгірського району Закарпатської області, громадянки України, яка має вищу освіту, працюючої вчителем англійської мови Соймівської гімназії Міжгірської селищної ради, заміжньої, утриманців немає, зареєстрована та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27- ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 на початку жовтня 2021 року, в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, через соціальну мережу «Фейсбук» та обміном миттєвих повідомлень через «Месенджер», з метою уникнення обов`язкової вакцинації, що проводиться згідно Постанови КМУ та наказу МОЗ України №2153 від 04 жовтня 2021 року, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права та звільняє від обов`язків з метою використання його іншою особою, а саме, міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, видане на її ім`я, надала свої анкетні дані невстановленій досудовим розслідуванням особі, для їх використання при підробці вказаного міжнародного свідоцтва, що не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу на території України та виготовлений не підприємством, що здійснює випуск таких бланків. Після чого, через відділення «Нової пошти» в смт.Міжгір`ї Хустського району Закарпатської області отримала таке свідоцтво, попередньо сплативши грошові кошти в сумі 1200 гривень.

Крім того, на початку жовтня 2021 року, в невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні Соймівської гімназії Міжгірської селищної ради код ЄРДПОУ 25439530, розташованої за адресою: с.Сойми буд.103, Хустський район Закарпатської області, з метою уникнення вакцинації від гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої корона-вірусом SARS-CoV-2, яка проводиться згідно постанови кабінету міністрів та наказу МОЗ України № 2153 від 04.10.2021 року, зареєстрований в Мін`юсті за №1306/36928 07.10.2021 року, відповідно до якого з метою запобігання коронавірусної хвороби, працівники відділу освіти зобов`язані бути вакциновані від (COVID-19), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків від вчинюваних нею дій та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про те, що вона не проходила установленої законом процедури отримання міжнародного свідоцтва про вакцинацію/ профілактику корона-вірусної хвороби COVID-19, яке видається на підставі діючих Міжнародних медико-санітарних правил, прийнятих 58-ю Асамблеєю ВООЗ від 23.05.2005 року постанови КМУ від 22.08.2011 року №893 «Про затвердження Правил санітарної охорони території України», з метою не відсторонення її від роботи з вищевказаного навчального закладу здійснила використання завідомо підробленого документу, а саме, міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику, виданого комунальним некомерційним підприємством «Ужгородськй районний Центр первинної медико-санітарної допомоги Ужгородської районної ради» , яке не видавалося та не посвідчувалося вказаною установою, шляхом надання його директору Соймівської гімназії Міжгірської селищної ради.

Такими чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України, як пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою; та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч.4 ст.358 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: використання завідомо підробленого документа.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, яке в подальшому уточнила, про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із нею суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки, на підставі ст.48 КК України. В обґрунтування клопотання посилається на те, що її підзахисна ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується виключно позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, діями обвинуваченої жодній особі не завдано матеріального збитку чи моральної шкоди. Крім того, обов`язкова вакцинація від коронавірусної хвороби COVID-19 01.03.2022 року зупинена. А тому вважає, що обвинувачена ОСОБА_5 втратила суспільну небезпеку внаслідок зміни обстановки, що унеможливлює вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Просить звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та кримінальне провадження відносно неї закрити у зв`язку із втратою ОСОБА_5 суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розгляду справи в суді.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання захисника та просить задовольнити клопотання за підставами, викладеними у ньому. Наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами їй роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти клопотання сторони захисту, посилаючись на відсутність підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які хоча і складають реальну сукупність, проте вчинені у різний час, тому вважає, що правових підстав для застосування положень ст.48 КК України, немає та просить в задоволенні клопотання захисника відмовити.

Вислухавши в судовому засіданні учасників кримінального провадження, оглянувши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звертається до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.48 КК України підстав, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Отже, як зазначено у ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Тому судом було ухвалено перейти до розгляду клопотання сторони захисту.

Застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки є дискреційними повноваженнями суду. При цьому ретельній перевірці судами підлягають дані про особу обвинуваченого, його вік, ставлення до вчиненого.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтею 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Таким чином, зазначена норма передбачає дві підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності: 1) втрата діянням характеру суспільно небезпечного і 2) втрата особою суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки.

Відповідно до абзаців 3, 4 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам надані роз`яснення, що треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст.48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 04 лютого 2021 року № 953/21593/19 (провадження № 51-5619км20) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу. При цьому збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування статті 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

Крім того, особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

При цьому слід зазначити, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК - право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому ст.7 КПК.

Судовим розглядом клопотання сторони захисту встановлено, що дійсно ОСОБА_5 раніше не судима, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), заявила про визнання вини, своє щире каяття, кримінальними правопорушеннями будь-якої матеріальної, моральної шкоди не завдано. Проте, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , перестали бути суспільно небезпечними. Також, судом не встановлено та в судовому засіданні стороною захисту не надано переконливих підстав, які б вказували на те, що сама обвинувачена та обстановка навколо неї зазнали таких змін, що робить маловірогідним вчинення ОСОБА_5 нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення (проступку), а також те, що вчинені діяння вже не є суспільно небезпечним та обвинувачена ОСОБА_7 перестала бути суспільно небезпечною особою. На думку суду, надані документи, зокрема матеріали, що характеризують особу ОСОБА_5 , жодним чином не вказують на таку зміну обстановки, за якої особа втратила свою суспільну небезпечність.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст.358 КК України. Та інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення утворюють реальну сукупність злочинів, оскільки відокремленими одна від одної діями обвинувачена вчинила два різні кримінальні правопорушення, при цьому одне є умовою для вчинення іншого. Тому суд вважає, що ОСОБА_5 вчинено не один злочин, як того вимагає ст.48 КК України, а отже, підстав для застосування до неї вказаної норми Закону немає.

З урахуванням вищенаведеного, суд не вбачає правових підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України та для закриття кримінального провадження відносно неї.

Керуючись ст.48 КК України, ст.ст.369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27- ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області:ОСОБА_1