ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2424/23 Справа № 199/7672/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2023 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000088 від 28.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04жовтня 2023 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000088 від 28.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, було відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що в провадженні СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало на розгляді кримінальне провадження №0000088 від 28.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 28.08.2023 року кримінальне провадження №0000088 від 28.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, закрито у зв`язку з тим, що встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За результатами судового розгляду слідчий суддя дійшов висновку, що орган досудового розслідування провів всі необхідні заходи та закрив кримінальне провадження з належних підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу від 04 жовтня 2023 року слідчого судді Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 1 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 28 серпня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000088 від 28.06.2022 року

Зобов`язати сектор дізнання ВП № 1 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000088 від 28.06.2022 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні № 0000088 від 28.06.2022 року проводилось на підстві її заяви про вчинення кримінального правопорушення та щодо вжиття заходів до осіб, які незаконно заволоділи частиною домоволодіння та земельної ділянкою, та з приводу шахрайських дій щодо оформлення спадщини та фіктивного оформлення договору дарування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 УК України.

10.09.2023 року вона отримала копію постанови про закриття кримінального провадження №0000088 від 28.06.2022 року у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушенням, винесену дізнавачем сектору дізнання ВП №1 ДРУПГУ НП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , коли звернулася до ВП №1 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області с заявою про ознайомлення справи та стан розслідування.

Вказує, що постанова не має мотивування підстав, які служили закриттю справи, не зрозуміло, яким чином в ході досудового слідства встановлено відсутність складу кримінального правопорушення. Дізнавач та прокурор по справі допитали осіб, які по суті правду не розповіли, не дослідили матеріали в повному обсязі, оскільки, на думку скаржника, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мали зговір щодо незаконного позбавлення її належного їй майна, незаконно оформивши договір дарування. Згідно із свідоцтвом про право власності ОСОБА_9 отримала в спадок частину домоволодіння загальною площею 55 кв.м. а потім вона, щоб позбавити ОСОБА_6 домоволодіння, здійснила, як вважає апелянт, незаконний правочин та оформила договір дарування цього домоволодіння, але квадратурою загальною площею 84 кв. м.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена на даний час органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Як убачається з наданих матеріалів, в провадженні СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало на розгляді кримінальне провадження № 0000088 від 28.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 28.08.2023 року, кримінальне провадження № 0000088 від 28.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, закрито у зв`язку з тим, що встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням дізнавача скаржник ОСОБА_6 звернулася в порядку ст. 303 КПК України до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на вищезазначену постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, обгрунтовуючи її тим, що оскаржувана постанова винесена слідчим передчасно, необґрунтовано, незаконно, без проведення необхідних та належних слідчих дій, без детального вжиття належних заходів, спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірку вже отриманих доказів, без належної їх юридичної оцінки.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя дослідив матеріали скарги та кримінального провадження і дійшов висновку, що постанова про закриття кримінального провадження є законною, вмотивованою та обґрунтованою, а тому відмовив у задоволенні поданої скарги.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України, за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З матеріалів судового провадження убачається, що при розгляді вищезазначеної скарги ці вимоги закону слідчим суддею були дотримані.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Апеляційним переглядом встановлено, що ОСОБА_6 звернулася до правоохоронних органів із заявою щодо вжиття заходів до невідомої особи, яка самовільно, всупереч установленому законом порядку заволоділа частиною домоволодіння та земельною ділянкою заявниці.

28 червня 2022 року за вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0000088 були внесені відповідні відомості та розпочато досудове розслідування за ст. 356 КК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 26.11.2022 року гр. ОСОБА_6 надала пояснення відповідно до якого, вона зазначила, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві спадкування ОСОБА_10 , рідній бабці. Після смерті якої спадок прийняла її рідна мати, далі після смерті матері, 1/3 отримав отчим, 1/3 брат та 1/3 ОСОБА_6 . В свою чергу ОСОБА_6 пояснює що зареєстрована за вищезазначеною адресою з 1982 року, та мешкає за цією адресою. Також, зазначає що брат після смерті батька устаткував ще одну частку будинку та став власником 2/3 території домоволодіння. АДРЕСА_2 році брат помер, та 2/3 його частки домоволодіння перейшли його доньці та дружині, яка відмовилась від своєї частки на користь доньки, та остання отримала у спадок 2/3 частки домоволодіння. Однак ОСОБА_6 стверджує що вона бажає та бажала отримати цю спадщину у спадкування, так як вона прожила за вказаною адресою все життя, та їй невідомо чого її спадщину а саме 2/3 частки незаконно без її дозволу оформили на інших людей. Також ОСОБА_6 пояснює що вона має бути спадкоємцем, а всі документи є незаконними.

21.12.2012 року за №9913 отримано відповідь з БТІ з відомостями щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , де зазначено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 21.08.2004 року, виданого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, 1/3 частки належить гр. ОСОБА_6 , 2/3 частки належали ОСОБА_11 , після смерті якого 06.07.2016 року спадкоємцем 2/3 частки будинку стала його донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Далі, в ході проведення досудового розслідування прокурором окружної прокуратури було додано інформацію та копії документів з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де зазначено, що ОСОБА_6 є власником лише 1/3 частки, а 2/3 частки належать ОСОБА_9 , яка будучи власницею за заповітом, відповідно до договору дарування від 21.10.2019 року подарувала 2/3 части домоволодіння гр. ОСОБА_8 , яка на теперішній час залишається власницею вище зазначеної 2/3 частки.

26.06.2023 року в якості свідка було допитано ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що є невісткою ОСОБА_8 , та зазначає, що останній договором дарування подаровано 2/3 частки домоволодіння, та вона тепер там мешкає разом з чоловіком.

10.07.2023 року допитано ОСОБА_8 , яка повідомила, що вже довгий час знає ОСОБА_9 , та коли у ОСОБА_8 , виникли проблеми з житлом, ОСОБА_9 , запропонувала пожити деякий час в 2/3 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому вирішила подарувати 2/3 частки будинку ОСОБА_8 , так як все одно в вищезазначеному домоволодінні ОСОБА_9 , жити не бажала, та має інше житло.

Далі в ході досудового розслідування додано копії документів, а саме схематичний план земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . 20.07.2023 року проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де оглянуто територію 2/3 частки домоволодіння.

26.07.2023 року дізнавачем СД ВП №1 визнано та допитано в якості потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила, що весь будинок за вищевказаною адресою повинен належати їй та тільки вона має бути спадкоємицею так як все життя прожила в цьому будинку. Також, зазначає, що дозвіл на дарування 2/3 часток домоволодіння вона не давала, та всі документи є недійсними.

01.08.2023 року в якості свідка допитано ОСОБА_9 , яка повідомила, що після смерті батька, вона стала спадкоємицею за заповітом, та мати на її користь відмовилась від ще одної части будинку, в подальшому ОСОБА_9 , добровільно сама подарувала 2/3 частки домоволодіння ОСОБА_8 , так як у останньої були проблеми з житлом.

Також дізнавачем у постанові про закриття кримінального провадження була надана оцінка відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, яка полягає у наступному.

Самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Об`єкт злочину - встановлений законодавством порядок реалізації громадянами своїх прав та обов`язків, нормальна управлінська діяльність і авторитет органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

З об`єктивної сторони злочин характеризується сукупністю таких ознак: 1) самовільним, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням будь- яких дій; 2) оспорюваністю правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3) заподіянням такими діями значної шкоди право охоронюваним інтересам; 4) причинним зв`язком між діями винної особи та значною шкодою.

Самовільне вчинення будь-яких дій - це здійснення особою свого дійсного або удаваного права чи вчинення інших дій всупереч встановленому порядку і без законних повноважень. Дійсним визнається право, яким особа володіє в силу закону, договору чи на іншій підставі, однак це право реалізується з порушенням порядку (наприклад, особа, яка на законній підставі отримала ордер на квартиру, не очікуючи виїзду попередніх мешканців, самовільно її займає). Під удаваним слід розуміти право, стосовно належності якого собі винна особа помиляється. Насправді цим правом суб`єкт не володіє.

Зокрема, за ст. 356 за наявності всіх ознак цього складу злочину належить кваліфікувати заволодіння майном, яке є предметом цивільно- правового спору або перебуває у загальній спільній власності суб`єкта та інших осіб, а також заволодіння майном, відносно якого особа передбачає, хоч і помилково, наявність у неї певних прав (наприклад, винний вилучає у потерпілого річ, помилково вважаючи її своєю власністю).

Таким чином, в ході досудового розслідування дізнавачем було встановлено, що кримінальне провадження №0000088 від 28.06.2022 року підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Колегія суддів цілком погоджується в даному випадку і з висновком слідчого судді, який доводи, викладені у скарзі, ретельно перевірив та проаналізувавши і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, дійшов правильного висновку про необхідність відмови в їх задоволенні, оскільки орган досудового розслідування провів всі необхідні заходи та закрив кримінальне провадження з належних підстав, вимоги норм кримінального процесуального законодавства слідчим не порушено, прийняте ним процесуальне рішення обгрунтоване, оскількі були належним чином проаналізовані встановлені в ході перевірки обставини та було вчинено всі можливі слідчі процесуальні дії.

Оскільки апелянтом у своїй скарзі не наведено інших доводів незаконності оскаржуваної ухвали слідчого судді та постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, колегія суддів вважає, що доводи ОСОБА_6 про не виконання дізнавачем всіх необхідних дій для повного, всебічного і неупередженого встановлення обставин кримінального правопорушення та неповноту судового розгляду її скарги слідчим суддею є необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2023 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000088 від 28.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3