Справа № 504/1731/23
Номер провадження 1-кп/504/584/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвардійське Комінтернівського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.11.2021 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного виду покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення майнового злочину, судимість у якого не знята та у встановленому законному порядку не погашена, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий майновий злочин за наступних обставин.

Так, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який в подальшому продовжувався та діє до теперішнього часу.

На підставі Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_5 постійно мешкає в Україні і достовірно знає про дію в Україні воєнного стану.

Під час дії воєнного стану в Україні, 01.04.2023 близько о 21:00 год. у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вчинену в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , будучи на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.11.2021 за ч.2 ст. 185 КК України та у період призначеного судом іспитового строку 1 рік 6 місяців, діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення, знаючи, що за вище вказаною адресою ніхто не проживає, проник до житлового будинку, шляхом віджиму метало пластикового вікна, діючи з корисливою метою таємно взяв і виніс (викрав) з будинку ОСОБА_6 бензокосу марки Forte БМК-3100М вартістю 2700 грн., чавунну плиту пічного опалення на два кільця, розмірами 50*80 см вартістю 1800 грн., 8 чавунних колісників пічного опалення вартістю 2400 грн. та пічні чавунні дверцята вартістю 900 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 7800 грн.

Надалі ОСОБА_7 вийшов з будинку та покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 7800 грн.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить стягнути на її користь невідшкодовану ОСОБА_5 частину спричиненої шкоди в розмірі 5100 грн., визначення покарання залишила на розсуд суду.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що заліз до пустого зачиненого будинку по вул. Клубнічній через вікно, взяв газонокосарку, всі металеві речі склав у мішок та виніс через двері, знав, що в будинку нікого не має. Частину викраденого майна відніс до гаражів де заховав, газонокосарку пішов продати, після повернення до гаражів виявив, що заховане майно зникло. Потерпілій було повернуто газонокосарку, де знаходиться інше майно йому не відомо. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, згідно якої виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства не можливе, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує те, що на час скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_5 був засуджений вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.11.2021 до покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України, повторно під час іспитового строку, призначеного за корисливий майновий злочин. Обвинувачений не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури в Одеській області ОСОБА_3 , з урахуванням ч.1 ст. 71 КК України, просив обрати обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Адвокат ОСОБА_4 в судових дебатах просила врахувати пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття у скоєному злочині, часткове відшкодування завданої шкоди потерпілій. Також просила врахувати соціальний статус обвинуваченого сирота з дитинства, скоєння злочину пов`язала зі збігом важких життєвих обставин, втратою місця роботи, погіршенням майнового стану, відсутністю постійного місця проживання, а тому просила застосувати ст. 69 КК України та призначити остаточне покарання за скоєний злочин у виді 2 років 8 місяців позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника та просив застосувати положення ст. 69 КК України.

За результатом ознайомлення з досудовою доповіддю на обвинуваченого ОСОБА_5 , підготовленої Одеським РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, судом встановлено, що результати оцінки ризику вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про неможливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства. На думку органу з питань пробації, застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_5 міру покарання у виді позбавлення волі, оскільки ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, довіру суду під час призначеного іспитового строку не виправдав, тому суд вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є достатньою, оскільки виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства. Визначених законом підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено, через відсутність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого повторно корисливого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання за сукупністю вироків, суд керується положеннями ч. 1 ст. 71 КК України та правилами складання покарань.

Цивільний позов потерпілою стороною не заявлений. Вказана у письмовій заяві вимога потерпілої ОСОБА_6 про стягнення із обвинуваченого на її користь частини невідшкодованих збитків у розмірі 5100 грн., за своїм змістом та формою не відповідає вимогам, встановленим до цивільних позовів, які пред`являються в межах кримінального судочинства, а саме заявлена без дотримання ст. 175 ЦПК України та вимог ст. 128 КПК України. Суд роз`яснює право потерпілої звернутися за стягненням спричиненої обвинуваченим матеріальної шкоди в цивільно-правовому порядку з дотриманням вимог щодо процесуальної форми звернення.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_5 слідчим суддею Южного міського суду Одеської області від 26.04.2023 та застосований ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.06.2023 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Судові витрати на проведення судових експертиз та залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.11.2021 у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного виду покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців й остаточно визначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 із заліком досудового ув`язнення обчислювати з 26 квітня 2023 року, з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речовий доказ, а саме бензокосу марки Forte БМК-3100М вважати повернутою власнику потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1