Справа № 503/1296/21
Провадження №1-в/503/30/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Подільського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування призначеного покарання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , засудженої вироком Кодимського районного суду Одеської області від 10 грудня 2021 року за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки,

встановив:

До суду надійшло вище вказане подання, яке обґрунтоване посиланням на ті обставини, що 21.08.2023 року ухвалою суду було відмовлено в задоволенні подання органу з питань пробації про скасування звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання та направлення її для відбування призначеного покарання. Однак, 21.09.20023 року і 05.10.2023 року засуджена ОСОБА_5 не з`явилась до уповноваженого органу пробації для реєстрації без надання документів підтверджуючих поважність причин неявки. У зв`язку з чим уповноважений орган з питань пробації вважає, що засуджена не зробила для себе належних висновків та просить суд скасувати її звільнення від відбування покарання з направленням для відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні представник уповноваженого органу з питань пробації підтримала клопотання та просила суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що обставини зазначені в поданні не є достатніми для скасування звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням, оскільки засуджена не вчинила іншого кримінального правопорушення та загалом виконувала покладені на неї обов`язки протягом випробування.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти скасовування її звільнення від покарання з випробуванням.

Захисник в судовому засіданні при вирішенні подання покладався на розсуду суду.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд встановив наступне.

Частиною 2 ст. 78 КК України передбачено, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

04.05.2023 року засуджена ОСОБА_5 була притягнута Кодимським районним судом Одеської області до адміністративної відповідальності за вчинення в період 11-13.04.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, про що свідчить копія відповідної постанови суду у справі № 503/505/23 (а.с.133 особової справи № 07/2022), яка набрала законної сили 15.05.2023 року.

25.05.2023 року засуджена ОСОБА_5 була притягнута Кодимським районним судом Одеської області до адміністративної відповідальності за вчинення в період 24-25.03.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, про що свідчить копія відповідної постанови суду у справі № 503/338/23 (а.с.132 особової справи № 07/2022), яка набрала законної сили 05.06.2023 року.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що наразі наявне лише накладення на засуджену ОСОБА_5 адміністративних стягнень 04 і 25.05.2023 року за вчинення нею в період 24-25.03.2023 року і в період 11-13.04.2023 року адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Частиною 3 ст. 166 КВК України визначено, що систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Виходячи з правового аналізу ч.2 ст. 78 КК України, в системному поєднані зі ст. 166 КВК України, можна зробити висновок, що законодавець під систематичним вчиненням правопорушень розуміє вчинення засудженим трьох і більше будь-яких правопорушень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до нього адміністративні стягнення, передбачені ст. 24 вказаного Кодексу.

Таким чином кількість адміністративних стягнень два, за вчинення засудженою ОСОБА_5 правопорушень, не дозволяє оцінювати їх як систематичне вчинення правопорушень у відповідності до положень ч.3 ст. 166 КВК України.

При цьому, сама по собі системність вчинення правопорушень, в розумінні ч.2 ст. 78 КК України та ч.3 ст. 166 КВК України, не є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, для цього необхідно ще щоб вказане свідчило про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Однак, суд вважає, що самі по собі зазначені адміністративні правопорушення, які були вчиненні у короткий проміжок часу в період 24.03.2023 року по 13.04.2023 року та більше ніж через 1 рік і 2 місяця з дня набрання обвинувальним вироком законної сили, не свідчать про небажання засудженої ОСОБА_5 стати на шлях виправлення.

Водночас суд звертає увагу, що згідно листів реєстрації (а.с.19 і 104 особової справи № 07/2022) за період з 20.01.2022 року по 20.07.2023 року засуджена ОСОБА_5 не з`являлася на реєстрацію лише 19.01.2023 року з поважної причини хвороби її дитини, яка була підтверджена відповідною медичною довідкою (а.с.84 особової справи № 07/2022), а фактів явок на реєстрацію зафіксовано 36.

03.08.2023 року засуджена ОСОБА_5 не з`явилась до уповноваженого органу пробації для реєстрації без надання документів підтверджуючих поважність причин неявки.

21.08.2023 року ухвалою суду було відмовлено в задоволенні подання органу з питань пробації про скасування звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання та направлення її для відбування призначеного покарання.

Після чого, 17.08.2023 року і 07.09.2023 року засуджена ОСОБА_5 з`являлась до уповноваженого органу пробації для реєстрації.

21.09.2023 року і 05.10.2023 року засуджена ОСОБА_5 не з`явилась до уповноваженого органу пробації для реєстрації без надання документів підтверджуючих поважність причин неявки.

Але суд звертає увагу на ті обставини, що після зазначених неявок на реєстрацію засуджена ОСОБА_5 все ж з`являлась до уповноваженого органу пробації в інші дні, а саме 04 і 13.10.2023 року, що підтверджують надані нею в ці дні відповідні письмові пояснення (а.с.157, 163 особової справи № 07/2022).

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що явка засудженої ОСОБА_5 до уповноваженого органу пробації 04.10.2023 року мала місце ще до отримання нею 18.10.2023 року рекомендованого поштового відправлення № 400, яким їй 02.10.2023 року було надіслано поштою виклик (а.с.156 особової справи № 07/2022) з вимогою прибуття до органу пробації до 11.10.2023 року.

Крім того, засуджена ОСОБА_5 з`являлась на її виклики в судові засідання призначені на 21 серпня та 15 листопада 2023 року щодо розгляду подань уповноваженого органу з питань пробації.

В свою чергу, протягом іспитового строку засуджена ОСОБА_5 виконувала заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки», яка була покладена на неї судом при її звільненні від покарання, що підтверджують відповідні висновки, оцінки результатів, доповідні записки і довідки посадових осіб уповноваженого органу з питань пробації (а.с.51-52, 64, 69, 74, 86 особової справи № 07/2022).

Строк випробування застосованого судом до засудженої ОСОБА_5 закінчується 10.12.2023 року.

У зв`язку з чим суд вважає, що хоча виконання засудженою ОСОБА_5 покладеного на неї судом обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації не можна визначити як зразкове, тобто у дати встановленні постановою останнього від 18.01.2022 року (а.с.18 особової справи № 07/2022), але суд не вважає за можливе наразі приходити до висновку про те, що засуджена саме не виконує обов`язки, покладені на неї судом, оскільки у зазначеній ситуації це буде проявом формального підходу, а не дійсного існування підстави, передбаченої ч.2 ст. 78 КК України та ч.1 ст. 166 КВК України.

При цьому, суд враховуючи наближення завершення двох річного строку випробування вважає за доцільне надати засудженій ОСОБА_5 можливість продемонструвати свою здатність і наявність бажання звільнення від відбування покарання.

Ураховуючи вище зазначене суд вважає необхідним відмовити в задоволенні подання уповноваженого органу з питань пробації, а матеріали особової справи заведеної на засуджену повернути до уповноваженого органу з питань пробації для продовження здійснення випробування.

Керуючись ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні подання начальника Подільського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання та направлення її для відбування призначеного покарання.

Матеріали особової справи № 07/2022 на ОСОБА_5 , після набрання даної ухвалою законної сили,повернути до Подільського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1