КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 11-кп/824/5032/2023 Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 31 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0003627,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 31 липня 2023 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого завідуючим відділення дитячої хірургії Київської міської дитячої клінічної лікарні №2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення воліз позбавленням права займатися лікарською діяльністю на строк 2 (два) роки.

Звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 140 КК України як основного, так і додаткового, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов законного представника ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000000 гривень - задовольнено частково.

Стягнутоз ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 50000 (п`ятдесят тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди, в іншій частині позову - відмовлено.

Судом визнано доведеним, що 17 березня 2014 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_9 разом із дружиною ОСОБА_10 та малолітнім сином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулись до Київської міської дитячої клінічної лікарні №2 (далі в т.ч. КМДКЛ) за адресою: м. Київ, вулиця Алішера Навої, буд.3 для консультації та можливого оперативного лікування з непідтвердженим діагнозом «лівосторонній крипторхізм», за направленням лікаря - хірурга дитячої поліклініки Дарницького району м. Києва.

В подальшому, того ж дня, після консультації із завідуючим відділенням дитячої хірургії КМДКЛ №2 ОСОБА_7 , ОСОБА_11 був госпіталізований в плановому порядку до хірургічного відділення КМДКЛ №2 з діагнозом: «Левосторонний крипторхизм». За даними огляду: «в левой мошоне и н/ч пахового канатика яичко пальпаторно не виявлено», лікарем дитячим хірургом був встановлений діагноз: «Левосторонний крипторхизм».

Лікар дитячий-хірург ОСОБА_7 , готуючи пацієнта ОСОБА_11 до хірургічної операції, провів лише пальпацію калитки, та отримавши результати аналізів сечі та крові, не виконав всі обов`язкові дії, відповідно до п.5.1. «Протоколу лікування крипторхізму у дітей» (далі в т.ч. протоколу лікування), затвердженому наказом МОЗ України від 30 березня 2004 року № 88-Адм «Про затвердження Протоколів лікування дітей зі спеціальності «Дитяча хірургія»», а саме не провів обов`язкових діагностичних заходів, до яких відноситься «УЗД пахвинних ділянок, живота, калитки», внаслідок чого, дійшов хибного висновку, що ОСОБА_11 має діагноз «аплазія лівого яєчка», та прийняв рішення про необхідність оперативного втручання.

За даними медичної картки стаціонарного хворого, дитині ОСОБА_11 не проводилось ультразвукове дослідження пахвинних ділянок, живота, калитки для діагностики анатомічного розташування відсутнього в мошонці яєчка, що слід вважати недоліком надання медичної допомоги.

В подальшому, 18 березня 2014 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений), лікарем дитячим хірургом ОСОБА_7 було проведено оперативне втручання та видалено ОСОБА_12 «рудимент лівого яєчка».

За даними «Протоколу операції» від 18 березня 2014 року ОСОБА_11 було проведене планове оперативне втручання - «ревізія лівого пахового каналу з вилученням рудимента лівого яєчка. Доступ поперечный слева, в месте проекции отверстия пахового канала, вскрыта его передняя стенка. У наружного пахового кольца обнаружен рудимент семенного канатика, заканчивающийся веретенообразным утолщением 0=0,3 см. -рудименты удалены и направлены на гистологическое исследование. Контроль гемостаза. Послойные швы на рану». 19 березня 2014 року дитина була виписана у задовільному стані з лікувальними рекомендаціями та заключним клінічним діагнозом: «Аплазия левого яичка».

За результатами мікроскопічного дослідження препаратів операційного матеріалу, який був вилучений під час операції 18 березня 2014 року, лікарем судово-медичним гістологом членом експертної комісії Головного бюро було виявлено: «У препараті пласт тканини, представлений волокнами пухкої та зрілої сполучної тканини. У її товщі - перерізи судин венозного та артерійного русла, просвіти яких ділятовані, заповнені еритроцитами або містять їх пристінкову агрегацію. Волокна стінок судин рівномірно приймають барвник, ядра клітин веретеноподібні, з чіткими контурами. Також у товщі присутній переріз вивідного протоку (сім`явивідного канатика), внутрішня стінка якого вистелена циліндричним епітелієм, десквамовані фрагменти якого відмічаються у просвіті одного з протоків. Стінка протоків представлена волокнами зрілої сполучної тканини, ядра клітин яких витягнутої форми, з чіткими контурами».

З наведеного опису мікропрепаратів операційного матеріалу, вилученого при ревізії лівого пахового каналу у ОСОБА_11 слідує, що їх морфологічні характеристики відповідали фрагментам пересіченого сім`явивідного канатика та придатка яєчка нормальної структури, без будь-яких рудиментарних та патологічних ознак.

Що свідчить про те, що ОСОБА_7 , як лікарем-хірургом, не було вжито заходів для визначення локалізації лівого яєчка у передопераційний період, що не дало можливості своєчасно діагностувати абдомінальний крипторхізм у дитини ОСОБА_11 .

Крім того, під час ревізії пахового каналу лікарем дитячим хірургом ОСОБА_7 були вилучені складові яєчка, а безпосередньо яєчко з оболонками не було виявлено, що слід вважати неправильною тактикою оперативного втручання.

Поряд з цим, в післяопераційний період також не було застосоване ультразвукове дослідження з метою контролю результатів проведеної операції.

Тобто, будь-яких обстежень дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в післяопераційний період лікарем ОСОБА_7 проведено не було та 19 березня 2014 року ОСОБА_11 було виписано з КМДКЛ №2 для проходження післяопераційної реабілітації в домашніх умовах.

Таким чином, заключний клінічний діагноз: «Аплазия левого яичка», який був встановлений ОСОБА_11 на етапі виписки, був необґрунтованим та не підтвердженим об`єктивними медичними даними, в тому числі результатами проведеної судово-гістологічної експертизи операційного матеріалу. На той момент у ОСОБА_11 мав місце лівобічний крипторхізм з локалізацією інтраопераційно ушкодженого яєчка на межі черевної порожнини та пахового каналу.

Згодом, 27 червня 2016 року, ОСОБА_11 був доставлений машиною швидкої допомоги до КМДКЛ №1 зі скаргами на біль в животі, блювання, відсутність стільця. Після огляду та проведення обзорної рентгенографії органів черевної порожнини, був встановлений діагноз: «Кишечна непрохідність» й проведена операція.

Згідно з «Протоколом операції» №640-641, під час операції: «Разделение спаек. Ревизия ОБП. Дивертикулоэктомия. Низвидение левого яичка из брюшной полости. Аппендикостомия». Під час операції: «при ревизии сигмовидной кишки, позади нее выявлено левое яичко. Размеры его 1,0 см. на 0,5 см., покрыто плоскостными спайками. Яичко мобилизовано. Произведен разрез в левой паховой области по старому рубцу. Отмечается спаечный процесс в прекции левого пахового канала. Найдена старая лигатура, лежащая на вагинальном отростке в проекции глубокого пахового кольца, снята через отверстие в брюшине в паховую область низведено яичко по нижней трети пахового канала, фиксировано к мясистой оболочке мошонки отдельными кетгутовыми швами».

Виходячи з даних протоколу операції, у дитини ОСОБА_11 під час проведеної операції з приводу кишкової непрохідності в КМДКЛ №1 в черевній порожнині позаду сигмоподібної кишки, випадково, було виявлено ліве яєчко з оболонками.

Згідно з даними медичної карти стаціонарного хворого №16778, дитина, ОСОБА_11 , перебував з 27.11.2017 року по 09.12.2017 року в Київській міській дитячій клінічній лікарні №1 з діагнозом: «МВПР: мембранозная атрезия двенадцатиперстной кишки, высокая кишечная непроходимость, незавершенный поворот кишечника, I период, (состояние после операции). Спаечная болезнь брюшины, острая поздняя спаечная кишечная непроходимость, дивертикул Меккеля (состояние после операции). Левосторонний абдоминальный крипторхизм на этапах оперативного лечения (состояние после 1-го этапа) Астигматизм. ООО? Белково-энергетическая недостаточность. Функциональная недостаточность кишечника».

За даними ультразвукового дослідження від 27.11.2017 року, відповідно до медичної картки стаціонарного хворого «...яички обычной структуры, правое 2,1x0,84см виз-ся в мошонке, левое 1,9x0,54 виз-ся в паховом канале».

Крім того, відповідно до медичної карти стаціонарного хворого №1432, з 01.02.2018 року по 09.02.2018 року дитина ОСОБА_11 пербував у Київській міській дитячій клінічній лікарні №1 з діагнозом; «Левосторонний абдоминальный крипторхизм, II этап оперативного лечения. Рубцовый фимоз».

Згідно з даними протоколу операції № 47 «низведение левого яичка в мошонку» від 02 лютого 2018 року «Косой разрез в левой паховой области до апоневроза. Подкожно, в проекции средней трети пахового канала, выделено из спаек яичко, частично острым, частично тупым путем. Размеры его примерно 1,2x0,9см, имеет плотноэластичную консистенцию. Придаток не дифференцируется. Паховый канал вскрыт: структура канала плохо выражена вследствие спечного процесса. Семенной канатик без скелетирования выделен из спаек до глубокого пахового кольца. Глубокое паховое кольцо расширено путем его рассечения. В месте расхождения семявыносящего протока и сосудов призведена их мобилизация в забрюшинном отделе. Отверстие в париетальной брюшине ушито кисетным швом - герметично. С целью достаточного удлинения тестикулярних сосудов и семявыносящего протока, призведена транспозиция их посредством частичного пересечения задней стенки пахового канала, с помощью чего достигнуто выпрямление их «колена», с последующим восстановлением целостности поперечной фасции отдельными узловыми швами до тестикулярного пучка. Мобилизация яичка достаточна для свободного низведения в мошонку. Тупо выполнена тоннелизация мошонки. Произведен разрез кожи мошонки, сформировано ложе между кожей и мясистой оболочкой. Яичко низведено в ложе, фиксировано отдельными швами к мясистой оболочке. Швы на рану мошонки (кетгут 4/0). Вход в мошонку сужен отдельными швами. Пластика пахового канала. Послойный шов раны наглухо. Асептическая повязка».

Як свідчить медична документація, з 01 лютого 2018 року по 09 лютого 2018 року дитина ОСОБА_11 перебував у КМДКЛ № 1 з діагнозом: «Левосторонний абдоминальный крипторхизм, II етап оперативного лечения. Рубцовый фимоз».

Виходячи з наведеного, ОСОБА_7 як лікарем дитячим хірургом хірургічного відділення КМДЛ №2 під час проведення операції дитині ОСОБА_11 з приводу лівобічного крипторхізму 18 березня 2014 року було допущено наступні недоліки: передопераційне недообстеження дитини; ревізія пахового каналу в недостатньому обсязі; інтраопераційне ушкодження елементів яєчка; відсутність післяопераційного контролю за результатами виконаного втручання з призначенням інструментальних методів обстеження.

У випадку діагностування лікарем абдомінального крипторхізму на етапі лікування дитини ОСОБА_11 у віці 1 рік 1 місяць в Київській міській дитячій лікарні №2, належне оперативне втручання включало б одномоментне низведення яєчка до мошонки.

Вказані недоліки призвели до необхідності проведення повторного операційного втручання, тобто до двохетапної операції (низведения яєчка спочатку до пахового каналу на першому етапі - 27 червня 2016 року, з подальшим низведениям його в мошонку на фоні рубцево змінених тканин пахового каналу на другому етапі 02 лютого 2018 року).

Таким чином, зазначені вище недоліки надання медичної допомоги: передопераційне недообстеження дитини, ревізія пахового каналу в недостатньому обсязі, інтраопераційне ушкодження елементів яєчка,- призвели до порушення анатомічної цілості органа (яєчка) та його функції, викликали необхідність проведення повторного оперативного втручання на рубцево-змінених тканинах й обумовили тривалість лікування в стаціонарі та подальше амбулаторне лікування, а отже, знаходяться в прямому причинному зв`язку з тривалим розладом здоров`я дитини ОСОБА_11 .

Відповідно до п. 1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1996 року № 6, порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, що виникло внаслідок вищевказаних недоліків (неналежного надання медичної допомоги) є тілесним ушкодженням, оскільки це ушкодження викликало у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалий розлад здоров`я, то за цим критерієм, згідно з 2.2.1.в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», воно відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_7 неналежно виконав свої професійні обов`язки медичного працівника, внаслідок несумлінного ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому ОСОБА_11 у формі тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 31.07.2023 скасувати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України; в задоволенні цивільного позову - відмовити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд помилково в основу вироку поклав наказ Міністерства охорони здоров`я України № 88-АДМ від 30.03.2004 «Про затвердження протоколів лікування дітей зі спеціальністю «Дитяча хірургія» та висновок експерта № 161/18 від 31.07.2018, виконаний ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України», в період з 15.05.2018 року по 13.05.2019 року про те, щовилучене при ревізії лівого пахового каналу у дитини ОСОБА_11 , їх морфологічні характеристики відповідали фрагментам пересічного сім`явивідного канатика та придатка яєчка нормальної структури, без будь- яких рудиментарних та патологічних ознак», так як проведений із грубими порушеннями норм процесуального права, а його висновки є абсурдними, оскільки жодної шкоди здоров`ю дитини ОСОБА_11 під час проведення оперативного втручання 18.03.2014 року ним, ОСОБА_7 , завдано не було. Судом проігноровані вимоги до лікування, визначені клінічними протоколом маршруту пацієнта надання вторинної медичної допомоги дітям хворим на крипторхізм, затвердженим Головним лікарем КМДКЛ № 2 ОСОБА_13 та погодженим із Першим заступником Директора Департаменту охорони здоров`я згідно якого лікування здійснюється саме на підставі протоколу маршруту пацієнка надання вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги дітям хворим на крипторхізм; суд проігнорував висновки первинної експертизи №126-2017/О, яка підтверджує невинуватість ОСОБА_7 , а призначення комплексної експертизи було безпідставним, що є грубим порушенням норм КПК.

ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 140 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, обґрунтованим.

З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 140 КК України як неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.

На переконання колегії суддів, доводи апеляційної скарги обвинуваченого не спростовують висновки суду, покладені в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 140 КК України.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України №88-АДМ від 30 березня 2004 року (а.п.146 том 1) «Про затвердження протоколів лікування дітей зі спеціальністю «Дитяча хірургія» (зі змінами та доповненнями станом на 18.02.2010), на виконання доручення Президента України від 06.03.03 вих. №1-1/152 п.а. 2. і спільного наказу Міністерства охорони здоров`я України та Академії медичних наук України від 11 вересня 2003 р. №423/59 з метою уніфікації вимог до обсягів і якості надання медичної допомоги дітям з хірургічними захворюваннями затверджено протоколи лікування дітей зі спеціальності «Дитяча хірургія», зокрема і «Протокол лікування крипторхізму у дітей» (а.п.148-149 том 1), яким встановлено наступні вимоги до діагностичних, лікувальних, профілактичних та реабілітаційних методів надання медичної допомоги, а також їх послідовність, а саме: діагностика на догоспітальному етапі: анамнез (відсутність яєчка у калитці), огляд і пальпація живота, пахвинних ділянок, калитки, УЗД пахвинних ділянок і калитки, консультація ендокринолога при наявності двобічного ураження, особливо на тлі порушення ендокринного стану дитини; діагностика на госпітальному етапі передбачає обов`язкові діагностичні заходи: наявність основних клінічних критеріїв захворювання (відсутність яєчка у калитці, можливі больові відчуття порушення фертильності), загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, аналіз крові на цукор, УЗД пахвинних ділянок, живота, калитки.

Так, із показань, наданих в судовому засіданні суду першої інстанції

законним представником потерпілого ОСОБА_9 , убачається, що у дільничного хірурга Київського міського дитячого діагностичного центру Дарницького району міста Києва на черговому прийомі у березні 2014 року виникла підозра щодо відсутності у малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , 2013 року народження, у мошонці лівого яєчка. Для того, щоб пересвідчитись у своїх припущеннях, 11 березня 2014 року, дільничний хірург видав «Талон направлення на консультацію та госпіталізацію» дитини, що наявний у Медичній картці стаціонарного хворого №9621 до завідуючого відділенням дитячої хірургії КМДКЛ №2 ОСОБА_7 .

Малолітній потерпілий ОСОБА_11 був оглянутий лікарем ОСОБА_7 та госпіталізований до КМДКЛ №2 17 березня 2014 року з діагнозом при госпіталізації «Левосторонний крипторхизм. Аплазия левого яичка?», згідно Медичної картки стаціонарного хворого №9621.

Вважає, що ОСОБА_11 поступив до лікарні з неточним діагнозом, що вимагало уточнення, з`ясування, підтвердження діагнозу, з проведенням відповідних досліджень.

Однак, жодного дослідження для перевірки на підтвердження правильності поставленого первинного діагнозу та обрання правильної тактики лікування лікарем ОСОБА_7 проведено не було.

Перед оперативним втручанням не проводилося жодного обов`язкового дослідження, зокрема не відбирались аналізи у малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , не проводилось УЗД-дослідження та інші обов`язкові діагностичні заходи; у такий спосіб, на думку законного представника потерпілого, лікар-хірург ОСОБА_7 проявив халатність, неналежне виконання своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого/несумлінного до них ставлення, що мало наслідком спричинення тяжких наслідів неповнолітньому ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_7 у суді апеляційної інстанції підтримав свої показання, надані ним у суді першої інстанції та наполягав, що лікування дитини ОСОБА_11 у березні 2014 року було проведено у відповідності до клінічного протоколу маршруту пацієнта надання вторинної - (спеціалізованої) медичної допомоги дітям хворим на крипторхізм, затвердженого головним лікарем КМДКЛ №2 ОСОБА_13 , погодженим із першим заступником Директора Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та начальником відділу допомоги матерям та дітям ОСОБА_14 .

Потерпілий ОСОБА_11 поступив до КМДКЛ №2 17.03.2014 року з направленням дитячого хірурга поліклініки Дарницького району м. Києва ОСОБА_15 для проведення оперативного втручання планово з усіма необхідними документами, результатами аналізів та з підтвердженим діагнозом - крипторхізм, при цьому останній був оглянутий ним, ОСОБА_7 , зовні шляхом пальпації та на 18.03.2014 року було заплановано оперативне втручання, також, дитина була також оглянута лікарем-анастезіологом.

18.03.2014 року ним було проведено планове оперативне втручання дитині ОСОБА_11 з приводу аплазії лівого яєчка, під час якого при ревізії лівого пахового канала були знайдені та видалені рудименти лівого яєчка та сім`яного канатика, що стверджується проведеним патогістологічним дослідженням видаленого рудимента лівого яєчка. Наступного дня дитина ОСОБА_11 був виписаний з лікарні в задовільному стані.

УЗД-дослідження перед оперативним втручанням не проводилось, оскільки не передбачене клінічним протоколом маршруту пацієнта надання вторинної - (спеціалізованої) медичної допомоги дітям хворим на крипторхізм, затвердженого головним лікарем КМДКЛ №2 ОСОБА_13 , до того ж таке дослідження не завжди є об`єктивним і не завжди містить правдиву інформацію, що залежить від якості апарата, а тому не є обов`язковим.

27.06.2016 року, більше ніж через два роки, дитину ОСОБА_11 було госпіталізовано в ургентному порядку до хірургічного відділення КМДКЛ №1 з діагнозом: гостра пізня спайкова кишкова непрохідність. Цього ж дня, лікарями ОСОБА_16 та ОСОБА_17 було виконано дитині ОСОБА_11 оперативне втручання (протокол операції №640-641 від 27.06.2016 року).

Після вказаної операції лікар ОСОБА_16 повідомив батьку дитини - ОСОБА_9 , що під час операції з приводу кишкової непрохідності було знайдено у черевній порожнині нібито ще одне «ліве яєчко» та, що, на його думку, причиною цього стало неналежним чином виконане 18.03.2014 року в КМДКЛ №2 хірургом ОСОБА_7 оперативне втручання, після чого батько дитини ОСОБА_9 подав заяву до Дніпровського УП ГУНП в м.Києві про вчинення кримінального правопорушення.

Також, суд першої інстанції дав оцінку показанням свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , визнав їх такими, що узгоджуються в сукупності з іншими доказами та свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочину за встановлених судом обставин.

Спеціаліст ОСОБА_18 , в суді першої інстанції дав показання про те, що станом на 2014 рік, коли був виданий Міністерством охорони здоров`я України наказ №88, вона обіймала посаду головного спеціаліста МОЗ України зі спеціальності дитяча хірургія, при цьому на неї було покладено обов`язки по розробці протоколів лікування, в тому числі протоколу лікування крипторхізму у дітей.

Для розробки вищезазначеного протоколу лікування крипторхізму у дітей, що є предметом судового дослідження, було створено групу спеціалістів за відповідною спеціальністю у складі 12-14 чоловік, зокрема, до складу якої входили професори, ведучі спеціалісти, завідуючі відділеннями, головні лікарі, в тому числі і вона, ОСОБА_18 . Ця група спеціалістів, на основі даних досвіду кожного з лікарів, з урахуванням світової практики лікування крипторхізму, викладеної у спеціалізованій літературі, розробила протокол лікування крипторхізму у дітей, як еталонний стандарт.

При визначенні госпітальних етапів було включено анамнез, огляд та пальпація, узд, консультація ендокриноголога. Таке захворювання як крипторхізм може бути спадковим. Що стосується УЗД, то це загально прийнятий метод діагностики, за допомогою якого можна виявити відповідну паталогію, у зв`язку з чим, було прийнято рішення про необхідність проведення обов`язкового УЗД дослідження у доопераційний період.

Спеціаліст ОСОБА_19 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що він входив в робочу групу по формуванню на базі основного протоколу, локального протоколу щодо надання медичної допомоги дітям хворим на крипторхізм. Клінічний маршрут пацієнта надання медичної допомоги дітям хворим на крипторхізм може відрізнятися від уніфікованого протоколу. Згідно протоколу лікування крипторхізму у дітей, розробленому МОЗ України, УЗД обстеження є обов`язковим, однак при цьому не конкретизовано при якій саме формі крипторхізму.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 дали аналогічні за змістом показання про те, що 27.06.2016 року дитина ОСОБА_11 був доставлений до Київської міської дитячої клінічної лікарні №1 каретою швидкої медичної допомоги зі скаргами на біль в животі, блювання, відсутність стільця. Після огляду та проведення обзорної рентгенографії органів черевної порожнини, був встановлений діагноз: «Кишечна непрохідність» і проведена операція. Під час операції у ОСОБА_11 з приводу кишечної непрохідності в КМДКЛ №1 в черевній порожнині позаду сигмоподібної кишки, було виявлено ліве яєчко, що значно вплинуло на хід і тривалість операції, яка тривала більше 8 годин, при цьому ними було виведено ліве яєчко за межі черевної порожнини та низведено його до нижньої третини пахового канала. В подальшому, 02.02.2018 року було проведено другий етап операції по низведенню лівого яєчка, яке було низведено з пахового канала у мошонку.

Разом з цим, суд першої інстанції не взяв до уваги показання спеціаліста ОСОБА_20 та свідків ОСОБА_21 і ОСОБА_22 в частині питання щодо ефективності УЗД-обстеження, а також необхідності його проведення, оскільки фактично показання їх по суті носять суб`єктивний характер в цій частині, в той час як галузеві стандарти у сфері охорони здоров`я розробляє та затверджує саме МОЗ України, а тому, всі медичні заклади зобов`язані їх дотримуватися та виконувати, як про те в судовому засіданні зазначила спеціаліст ОСОБА_18 , яка станом на момент події обіймала посаду головного спеціаліста МОЗ України зі спеціальності дитяча хірургія.

Наведені показання потерпілого та свідків також об`єктивно підтверджуються даними:

- висновку експерта №44 від 16.08.2018 року, що міститься в матеріалах судової справи, лікар судово-медичний експерт - гістолог ОСОБА_23 , досліджуючи операційний матеріал №738485/14 (3 зрізи), тобто операційний матеріал, який ОСОБА_7 направив на патологогістологічне дослідження у 2014 році, який належить малолітньому потерпілому ОСОБА_11 , дійшла висновку, що «у наданих гістологічних препаратах операційного матеріалу дитини ОСОБА_11 , 2013 року народження, за №7384-85/14 присутні сім`явивідні протоки різного діаметру (основний та придатка яєчка), без ознак запалення. Елементи власне яєчка - відсутні»;

- висновку експерта №161/18, що наявний в матеріалах судової справи, де комісія експертів виклала свій висновок та констатувала наступне: «Як вбачається з вищенаведеного опису мікропрепаратів операційного матеріалу, вилученого при ревізії лівого пахового каналу у дитини ОСОБА_11 , їх морфологічні характеристики відповідали фрагментам пересічного сім`явивідного канатика та придатка яєчка нормальної структури, без будь- яких рудиментарних та патологічних ознак»;

- висновку комплексної судово-медичної експертизи №44 від 08-16 серпня 2018 року у наданих гістологічних препаратах операційного матеріалу дитини ОСОБА_11 , 2013р.н.: сім`явивідні протоки різного діаметру (основний та придатка яечка), без ознак запалення. Елементи власне яєчка - відсутні; серозний апендицит з ділянками крововиливів; гострий серозно-гнійний дивертикуліт; фібринозно-гнійний перитоніт. У всіх наданих фрагментах тканин відмічено виражене повнокрів`я судин венозного та артерійного русла, ознаки порушення реологічних властивостей крові. Набряк тканин;

- даними медичної карти стаціонарного хворого,з якого убачається, що ОСОБА_24 не проводилось ультразвукове дослідження пахвинних ділянок, живота, калитки для діагностики анатомічного розташування відсутнього в мошонці яєчка, що слід вважати недоліком надання медичної допомоги.

Висновки експертів відповідають критеріям ст.101 КПК України; експерти, які проводили вказане експертне дослідження відповідають критеріям, вказаним у ст. 69 КПК України; експертів було попереджено про кримінальну відповідальність згідно положень ст.ст.384, 385 КК України

Також судом досліджено ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва від 10 квітня 2017 року про те, що стороні обвинувачення надано тимчасовий доступ до документів, що перебувають в Київській міській дитячій клінічній лікарні №2 (м.Київ, вул. Алішера Навої), а саме: медичної карти стаціонарного хворого (історію хвороби) потерпілого; документів, що перебувають в Київській міській дитячій клінічній лікарні №1, а саме: медичної карти стаціонарного хворого (історію хвороби) потерпілого, та згідно протоколів тимчасового доступу від 13 та 14 квітня 2017 року управлінням поліції отримано наведений доступ до вказаних документів;

- ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року стороні обвинувачення надано тимчасовий доступ до документів, які направлені Київською міською дитячою клінічною лікарнею №2 до Національної спеціалізованої дитячої лікарні «ОХМАТДИТ», та перебувають у володінні останніх, а саме: гістологічний архів матеріалу №7384-85 на ім`я потерпілого; документів, які направлені Київською міською дитячою клінічною лікарнею №1 до Національної спеціалізованої дитячої лікарні «ОХМАТДИТ», та перебувають у володінні останніх, а саме: гістологічний архів матеріалу на ім`я потерпілого, та згідно протоколу тимчасового доступу від 20 вересня 2017 року управлінням поліції отримано наведений доступ до вказаних документів;

- дані протоколу тимчасового доступу від 26 вересня 2018 року отримано доступ до медичної карти у Київській міській дитячій клінічній лікарні №1.

Суд у вироку дав детальну оцінку зазначеним доказам та навів достатнє обґрунтування для їх прийняття.

Отже, колегія суддів уважає доводи обвинуваченого та його захисника про недоведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, оскільки суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі докази кримінального провадження в їх сукупності, визнав їх належними та допустимими, перевірив надані органом досудового розслідування докази та дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Не знайшли свого підтвердження також і доводи апеляційної скарги щодо професійної некомпетентності одного з експертів, що входив до складу експертної комісії - ОСОБА_25 , яка проводила судово-медичну експертизу №161/18 у даному кримінальному провадженні, оскільки стороною захисту відповідно до вимог ч. 5 ст. 356 КПК України на підтвердження таких доводів не було надано обгрунтованих та об`єктивно підтверджених доказів, зокрема щодо знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки експерта ОСОБА_25 , а відтак сторона захисту не спростувала достовірність даних висновку комплексної судово-медичної експертизи №161/18 в порядку, передбаченому КПК України.

Отже, доводи про наявність конфлікту у ОСОБА_7 з ОСОБА_25 (доцент кафедри дитячої хірургії НМАПО імені П.Л. Шупіка.) через неприязні стосунки у зв`язку із тим, що обвинувачений ініціював питання про виключення ОСОБА_25 з клінічної бази (якою є КМДКЛ №2) у зв`язку з її професійною некомпетентністю та грубими порушеннями ведення медичної документації, - що впливає на обгрунтованість та об`єктивність вказаного висновку експертизи, - були предметом перевірки в суді першої інстанції і свого підтвердження матеріалами справи не знайшли. Зокрема суд встановив, що експертиза у даному кримінальному провадженні проведена на підставі медичної документації та пов`язана з аналізом матеріалів, які носять об`єктивний характер, тобто тих, що не залежать від позиції конкретної особи (експерта), оскільки медична документація містить інформацію, зміст якої не залежить від суб`єктивної думки чи позиції експерта, а тому присутність учасників процесу чи їх відсутність в ході проведення експертизи, в даному випадку, не може позначитися на обгрунтованості та об`єктивності змісту підсумків експертного дослідження, щодо того ж були зроблені не одним експертом, а експертною комісією.

Як убачається із вироку, суд першої інстанції дотримався положень, передбачених ст. 65 КК України, врахував положення ст. 12 КК України і особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 140 КК України з позбавленням права займатися лікарською діяльністю та відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 КК України, на підставах, передбачених статтею 49 КК України, звільненив від призначеного покарання.

На думку колегії суддів, таке покарання призначене з урахуванням принципу індивідуалізації покарань, відповідає меті покарання у розумінні ст. 50 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову, оскільки суд першої інстанції дотримався у повній мірі вимог законодавства як процесуального так і матеріального, та прийняв законне, справедливе рішення, належним чином його обґрунтувавши.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, суд першої інстанції, керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості, врахував характер та обсяг фізичних і душевних страждань, які зазнав потерпілий, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, і, на переконання колегії суддів, сума компенсації моральної шкоди, визначена судом першої інстанції, є співмірною.

Отже, за наслідками апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено таких істотних порушень КПК, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого судом рішення та мають визначальне значення для доведеності винності, правильності кваліфікації дій та призначення покарання, а відтак вирок необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 414 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 31 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 140 КК України,- без зміни.

Касаційна скарга на ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду.

Судді: _______________ ______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4