У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000002 за апеляційною скаргою прокурора Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Миколаївського (Березанського) району Миколаївської області, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні має 3 неповнолітніх дітей, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор зазначає, що ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, суд першої інстанції не дотримався вимог закону, передбачених ст. 46 КК України, внаслідок чого безпідставно закрив кримінальне провадження та звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Так, потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні є юридична особа - КП «Березань» Березанської селищної ради. Відповідно до статуту КП «Березань», майно підприємства є спільною комунальною власністю територіальної громади Березанської селищної ради. Представником КП є директор ОСОБА_9 , що діє на підставі доручення представляти інтереси підприємства.

Прокурор вважає, що представник юридичної особи - КП «Березань» не наділений правом проявляти акт прощення обвинуваченого від імені усієї Березанської селищної громади.

Також зазначає, що вказане кримінальне провадження розглянуто у відсутності представника потерпілого, що відповідно до вимог ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Суд, розглядаючи клопотання захисника й досліджуючи надану заяву про примирення з обвинуваченим, не перевірив обставин її складання, підписання та реєстрації у встановленому чинним законодавством порядку, й не переконався у наявності повноважень директора комунального підприємства проявляти акт прощення обвинуваченого, внаслідок чого безпідставно закрив кримінальне провадження.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 31.12.2021 приблизно о 13.05 умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав з каналізаційного люку перед домоволодінням по АДРЕСА_1 , металеве кільце під кришку каналізаційного люку вартістю 225 грн. та пожежний гідрант моделі "Н-1,00" вартістю 1 566,67 грн. Викрадене майно переніс за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим розпорядився їм на власний розсуд, чим спричинив КП "Березань" майнову шкоду у розмірі 1 791,67 грн.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Представник потерпілого - директор КП «Березань» ОСОБА_9 , надав до суду заяву про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з обвинуваченим та про розгляд справи за його відсутності.

Судом першої інстанції закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Мотивуючи зазначене рішення, суд врахував позицію представника потерпілого про можливість закриття кримінального провадження за примиренням з обвинуваченим. Відсутність цивільного позову, а також, що викрадене майно упродовж досудового розслідування та судового розгляду зберігається стороною обвинувачення та потерпілий не звертався за його поверненням. Зазначені обставини? за висновком суду, свідчать про фактичне усунення заподіяної шкоди. Також суд врахував, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який згідно п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України, не має судимості.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , в задоволенні апеляційної скарги просила відмовити.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд встановив таке.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Але зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

При прийнятті рішення судом першої інстанції не дотримано вимог с. 46 КК України, якою передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У Постанові від 16.01.2019 у справі №439/397/17, Велика Палата Верховного Суду навела правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ст. 46 КК України «Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим», зазначивши, що право на примирення у ст. 46 КК України - це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя. Використання права на примирення іншими особами (в тому числі визнаними потерпілими від кримінального правопорушення у кримінально-процесуальному сенсі) є неможливим, оскільки таке право тісно пов`язане з особою, яка безпосередньо постраждала внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Під час примирення лише сам потерпілий може виражати свою волю, а не інші особи, які є його представниками або правонаступниками.

Саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

Між тим, у даному кримінальному провадженні потерпілим є юридична особа - КП «Березань» Березанської селищної ради, відповідно до статуту якого майно підприємства є спільною комунальною власністю територіальної громади Березанської селищної ради. Представником потерпілого визнано директора КП «Березань» ОСОБА_9 .

Отже, є слушними доводи апелянта, що з урахуванням правового висновку, висловленого у Постанові Великої Палати Верховного Суду, представник КП «Березань» селищної ради не наділений правом проявляти акт прощення обвинуваченого від імені усієї Березанської селищної ради.

Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим, суд першої інстанції також не перевірив повноваження представника потерпілого, не переконався у добровільності та особистому волевиявленні в поданні заяви від 17.05.2023 директором КП «Березань» ОСОБА_9 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

З огляду на положення ст. 46 КК України та ч. 2, ч. 3 ст. 288 КПК України для встановлення факту примирення обов`язковим є підтвердження потерпілим своєї позиції у суді, що слугує важливою процесуальною гарантією забезпечення добровільності його волевиявлення. Однак, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 розглянуто судом за відсутності представника потерпілого КП «Березань».

Також судом першої інстанції також не взято до уваги, що ОСОБА_8 протягом судового слідства не визнав вину в інкримінованому злочині, і лише під час надходження заяви від директора КП «Березань» про закриття кримінального провадження просив закрити провадження у зв`язку з примиренням.

Враховуючи те, що звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючою підставою для закриття справи, суд не з`ясував причини зміни ОСОБА_8 показань, а також розуміння ним підстав і наслідків закриття кримінальної справи.

Відтак, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, не ґрунтується на вимогах закону та судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. За такого, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3