Номер провадження: 11-сс/819/107/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 766/6696/23 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6696/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29 вересня 2023 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.03.2014р. Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України на 6 років та 6 місяців позбавлення волі, звільненого 25.06.2018р. у зв`язку із відбуттям строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 24 листопада 2023 року включно, з визначеним розміром застави у сумі 322080 гривень.

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за таких обставин.

Так, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995р., де передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав, та зберігав з метою збуту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований.

01.08.2023р. в період часу з 12:06 по 13:35 годин, ОСОБА_8 збув закупнику ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса опію ацетильованого, в перерахунку на суху речовину, становить 0,093г відповідно до висновку експерта Херсонського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/122-23/2512-НЗПРАП від 10.08.2023р., шляхом передачі із рук в руки біля будинку №5 по вул. Набережній в смт. Комишани м. Херсон, за який закупник ОСОБА_9 сплатив ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 600 грн.

Крім того, 11.08.2023 року в період часу з 14:38 по 15:20 годин, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995р., де передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав, та зберігав з метою збуту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також повторно збув закупнику ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса опію ацетильованого, в перерахунку на суху речовину, становить 0, 444г, відповідно до висновку експерта Херсонського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/122-23/2690-НЗПРАП від 21.08.2023р., шляхом передачі із рук в руки біля будинку №5 по вул. Набережній в смт. Комишани м. Херсон, за який закупник ОСОБА_9 останньому грошові кошти в сумі 1000 грн.

З урахуванням встановлених фактів органом досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України та незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, та 28.09.2023р. було повідомлено підозру.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29 вересня 2023 року задоволено клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 24 листопада 2023 року, з визначеним розміру застави у сумі 322080 гривень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Апеляційна скарга мотивована доводами про необґрунтованість оскаржуваної ухвали, ухвалення її з істотним порушенням вимог КПК України.

Зокрема, з посиланням на практику ЄСПЛ, апелянт зазначає про необґрунтованість слідчим та слідчим суддею ризиків, зазначених в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а сама тяжкість покарання не може бути достатньою підставою для обрання запобіжного заходу. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що суд не врахував данні про стан здоров`я підозрюваного, та той факт, що підозрюваний є наркозалежною особою, перебуває на обліку у лікаря інфекціоніста.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про час розгляду справи шляхом надіслання повідомлень.

Клопотання про обов`язкову участь підозрюваного ОСОБА_8 в апеляційному розгляді від нього до суду не надходило, а тому відповідно до ч.4 ст.401 КПК України його участь не є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як випливає з матеріалів провадження, слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001385 від 03.07.2023 року за ч.2 ст.307 КК України.

28.09.2023 року за підозрою у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України в порядку ст.615 КПК України було затримано ОСОБА_8 .

28.09.2023 року ОСОБА_8 в порядку передбаченому КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, §57).

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого а саме: протоколом оперативної закупки від 01.08.2023р., в ході проведення якої ОСОБА_8 збув закупнику ОСОБА_9 , наркотичний засіб; висновком експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/122-23/2512-НЗПРАП від 10.08.2023р. відповідно до якого надана на експертизу рідина містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса опію ацетильованого, в перерахунку на суху речовину, становить 0,093 г.; протоколом оперативної закупки від 11.08.2023р., в ході проведення якої ОСОБА_8 збув закупнику ОСОБА_9 , наркотичний засіб.; висновком експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/122-23/2690- НЗПРАП від 21.08.2023р. відповідно до якого надана на експертизу рідина містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса опію ацетильованого, в перерахунку на суху речовину, становить 0,444 г.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який показав, що ОСОБА_8 збув йому наркотичний засіб за грошові кошти; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який показав, що ОСОБА_8 займається збутом наркотичних засобів за грошові кошти; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - відуальне спостереження за особою відносно ОСОБА_8 від 29.08.2023р.; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - відуальне спостереження за особою відносно ОСОБА_8 від 07.08.2023р.; протоколом проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення якого вилучено наркотичні засоби, мобільні телефони, інші речі та предмети, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Зазначені докази, як кожний окремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та визнаних наявними слідчим суддею, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з того.

Метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, тому позбавлені обґрунтованих підстав доводи захисника про недоведеність ризиків, оскільки для доведеності існування ризиків не є обов`язковою доведеність вчинення особою активних дій.

Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 є раніше судимою особою, підозрюється у вчиненні ряду тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, за місцем свого мешкання та реєстрації, наявність у справі свідків, зі зміненими анкетними даними, відсутність даних про офіційне працевлаштування ОСОБА_8 та, відповідно, про наявність у нього законних джерел для існування.

Що ж до доводів апеляційної скарги захисника про незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , то вказана обставина не є визначальною для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, відповідно до п.2 глави 2 розділу X Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.06.2019р. №1769/5, надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст.8, 107, 116 КВК, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012р. №239/5/104, Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014р. №1348/5/572.

Відповідно до п.3 глави 2 розділу X зазначеного Наказу, у СІЗО здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством.

Надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10 лютого 2012р. №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

У зв`язку з чим, лікування підозрюваного у разі наявності у нього захворювань можливе в умовах слідчого ізолятора та не може слугувати підставою неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням зазначених обставин, даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також тяжкості покарання, що загрожуватиме у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, його негативної репутації як раніше судимої особи, що він ніде не працює, не має постійного доходу, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , розуміючи ступінь тяжкості інкримінованого його злочину, буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності, тим самим переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження (п.2 ч.1 ст.177 КПК України); незаконно впливати на свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), у тому числі понятих, й встановлювати осіб, що могли бути потенційно закупниками, оскільки вони знайомі один з одним, а тому, перебуваючи на свободі, підозрюваний може змусити свідка змінити показання; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_8 раніше судимий за ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України, а тому може вчинити нове кримінальне правопорушення.

З урахуванням зазначених обставин, даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також тяжкості покарання, що загрожуватиме у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, його негативної репутації як раніше судимої особи, є достатні підстави вважати про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені вище слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі.

А тому доводи апелянта про недоведеність обставин, з якими закон пов`язує застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які, на думку сторони захисту, призвели до порушення конституційних прав підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає безпідставними.

Дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, які зазначені в апеляційній скарзі захисника, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є необхідним та достатнім для запобіганню існуючим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя застосував до підозрюваного ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Виходячи з наведеного вище, слідчим суддею ухвалено рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ.

Інші обставини, якими апелянт обґрунтовує доводи апеляційної скарги, були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваної ухвали і саме з урахуванням них та інших обставин кримінального провадження було ухвалено відповідне рішення.

Отже, слідчий суддя врахував всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, та у відповідності до положень даної норми ухвалив обґрунтоване та законне рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний судом не встановлено.

З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29 вересня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 на строк 60 днів до 24 листопада 2023 року включно залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4