Провадження № 1-кп/679/147/2023
Справа № 679/1374/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 ), який має професійно-технічну освіту, не працевлаштований, одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , - у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 перебував на військовому обліку як військовозобов`язаний у запасі ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24.02.2022 та Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 452/2023 від 26.07.2023 на території України оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до картки обстеження та медичного огляду КНП Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин» від 21.08.2023 ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби.

01.09.2023 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , у службовому кабінетівійськовозобов`язаному ОСОБА_4 на виконання Указу Верхового Головнокомандувача ЗСУ «Про призов військовозобов`язаних на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період» № 69 від 24.02.2022 було вручено повістку (повістку про відправку), в якій зазначалося про необхідність з`явитися негайно після оповіщення шляхом телефонного дзвінка до ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 для відправки в команду осіб, які не проходили військову службу.

06.09.2023 напередодні відправки згідно з бойовим наказом до військовозобов`язаного ОСОБА_4 у телефонному режимі (шляхом дзвінка на належний йому абонентський номер НОМЕР_2 ) повідомлено про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 за вищевказаною адресою 08.09.2023 на 07:00 год.

Однак 08.09.2023 року ОСОБА_4 , будучи належним чином попереджений щодо вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» стосовно ухилення від призову та мобілізації, згідно з планом відправки військовозобов`язаних без вагомих причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що було складено Акт неприбуття військовозобов`язаного.

Крім того, 25.09.2023 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу будинку АДРЕСА_4 на виконання Указу Верхового Головнокомандувача ЗСУ «Про призов військовозобов`язаних на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період» № 69 від 24.02.2022 військовозобов`язаному ОСОБА_4 повторно була вручена повістка (повістка про відправку), в якій зазначалося про необхідність прибути 26.09.2023 на 05:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_3 для відправки в команду осіб, які не проходили військову службу.

Проте 26.09.2023 ОСОБА_4 , будучи належним чином попереджений щодо вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» стосовно ухилення від призову та мобілізації, згідно з планом відправки військовозобов`язаних без вагомих причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що було складено Акт неприбуття військовозобов`язаного.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , всупереч вимогам: ст. 65 Конституції України; п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію»; Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 2105-ІХ від 03.03.2022; Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 451/2023 від 26.07.2023; п. 1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016, - з метою ухилення від призову за мобілізацією в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про місце та час прибуття, 08.09.2023 та 26.09.2023 без вагомих причин умисно не прибув для збору і відправки у складі команди, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією в особливий період.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся, пояснивши суду, що приблизно на початку серпня 2023 року за місцем його колишньої роботи у магазин «Наш Край» м. Нетішин, де він працював охоронцем, надійшла повістка про його виклик до військкомату для уточнення даних. У військкоматі йому дали документи для проходження ВЛК і протягом двох наступних тижнів він проходив медогляд у місцевій лікарні. Коли він привіз результати медогляду у військкомат, там йому сказали, що його будуть мобілізувати, і видали йому повістку, за якою він мав з`явитися за додатковим викликом протягом доби. 30.08.2023 чи 31.08.2023 йому зателефонували з військкомата та повідомили про необхідність з`явитися 01.09.2023 на 07:00 год. із речами. 01.09.2023 його повезли у військову частину, де його знову оглядали лікарі та проводили спілкування, під час якого він повідомив, що відвідує церкву, і відповідно до релігійних переконань йому забороняється брати до рук зброю. Після цього його відвезли назад у м. Славута. Він писав заяву на проходження альтернативної служби, проте отримав відмову. У подальшому він отримував повістки про виклик на 08.09.2023 та 26.09.2023, проте проігнорував їх, оскільки не може вбивати людей.

Оскільки обвинувачений не оспорював фактичних обставин справи та у судовому засіданні визнав свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням у повному обсязі, суд за згодою учасників визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які не оспорювалися жодним з учасників судового розгляду з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, показання якого повністю підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому судом було з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, суд переконався у добровільності та істинності його позиції, а також йому було роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, на що обвинувачений погодився.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Винуватість підсудного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю доведена і не оспорюється жодним учасником судового розгляду.

Під час призначення покарання обвинуваченому суд враховує пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (про що зазначив прокурор під час судового розгляду).

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем колишньої роботи характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, не працевлаштований.

Відповідно до ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд також з огляду на положення ч. 6 ст. 368 КПК України враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 570/3743/15-к, відповідно до якого покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи ступінь тяжкості та характер суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, його суспільно небезпечні наслідки, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, беручи до уваги особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався та позитивно характеризується за місцем колишньої роботи, а також має на утриманні малолітню дитину, беручи до уваги думку прокурора, який вважав за доцільне призначити підсудному покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 336 КК України на мінімальний строк зі звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, на чому наполягала захисник, з огляду на відсутність кількох обставин, що істотно знижували б ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. Так, суд бере до уваги, щовідповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов'язком громадян України. В умовах збройної агресії з боку Російської Федерації захист Вітчизни набуває особливого значення, тому покарання за ухилення від військової служби має у повній мірі забезпечувати запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень (в тому числі аналогічних) як засудженим, так і іншими особами, на чому наголошується у ст. 50 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження (в тому числі запобіжні заходи) не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України наступним чином: матеріали виїмки від 18.09.2023 та матеріали від 26.09.2023 із CD-R диском - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 84-86, 91, 94, 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк у вигляді 1 (одного) року та зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме матеріали виїмки від 18.09.2023 та матеріали від 26.09.2023 із CD-R диском - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів із моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1