НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/621/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000416 від 03 серпня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

установив:

21 вересня 2023 року до суду надійшов обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.

У підготовчому засіданні прокурор подала клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня з покладенням на нього обов`язків: не відлучатися за межі Хмельницької області без дозволу прокурора та/ або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утриматись від спілкування із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може:

- переховуватися від суду з метою уникнути відповідальності, що обґрунтовується вагомістю наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні;

- незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою запобігання дачі ними показань або їх зміні в частині позиції у судових дебатах, показання яких є суттєвими і їх зміна під час судового розгляду може впливати на прийняття остаточного судового рішення за результатами розгляду справи.

Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт в нічний час, не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора. Захисник ОСОБА_5 вважав, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є достатнім для уникнення ризиків, заявлених прокурором.

Представник потерпілих ОСОБА_10 підтримав клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 22 червня 2023 року у справа № 450/1357/17 зазначив, що виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України, терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні за своїм правовим значенням.

Статтею 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ст. 177 КПК України).

За приписами ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Обґрунтовуючи клопотання прокурор покликався на те, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та наявні ризики, визначені п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати.

Суд зазначає, що згідно прецедентної практики ЄСПЛ ризик переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання.

Вказуючи на ризик переховування сторона обвинувачення має зазначити обставини, що дають підстави очікувати, що цей ризик справдиться, зокрема міжнародні контакти, дані про те, що особа раніше ухилялася від слідства і суду, моральність особи, майновий стан, сімейні зв`язки, рід занять, місце проживання.

Доказів наведених обставин суду не надано.

Натомість стороною захисту були надані докази, які свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце роботи, є одруженим, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, виключно позитивно характеризується як за місцем роботи, так і за місцем проживання, що свідчить про сталість соціальних зв`язків.

Отже, суд вважає, що прокурор не довів наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас суд вважає доводи клопотання щодо наявності ризику впливу на свідків та потерпілих в достатній мірі обґрунтованими. Оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, а усі свідки та потерпілі в судовому засіданні не допитані, за таких обставин, суд вважає, що ризик впливу на свідків та потерпілих не можна повністю виключити на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих.

Прокурором під час розгляду клопотання доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведено в належному обсязі обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті обвинувачений за час, що минув з моменту обрання відносно нього запобіжного заходу у домашнього арешту, будь-яких кримінально караних дій не вчиняв, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, запобіжний захід не порушував, від суду не ухилявся, прибув у судове засідання за викликом, відомостей про незаконний вплив на свідків та потерпілих також суду не надано. Відтак суд вважає доцільним застосувати щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що є співрозмірним з наявним ризиком та забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 181,194, 315 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду та покласти на нього, строком до 29 листопада 2023 року включно, наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1