КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №133/3/24
Провадження №1-кс/133/16/24
У Х В А Л А

02.01.24

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 погоджене прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 01.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на речовину рослинного походження, яку вилучено до спецпакету НПУ 7384744 з зазначенням відповідних надписів та на якому здійснені підписи понятих, вилучену на підставі письмової заяви від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у сарайному приміщенні за місцем проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання вказав, що 31.12.2023 до чергової частини ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що на підставі письмової заяви громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , проведено огляд домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речовину рослинного походження.

Відомості про дане кримінальне правопорушення СВ №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області 01.01.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вказану вище речовину у кримінальному провадженні визнано речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки вона може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить клопотання задовольнити.

Враховуючи ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.

У провадженні відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 01.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.12.2023 до чергової частини ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що на підставі письмової заяви громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , проведено огляд домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речовину рослинного походження.

Протоколом огляду місця події від 31.12.2023 зафіксовано вилучення речовину рослинного походження. Відповідно до постанови слідчого від 01.01.2024 вказану вище речовину визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом 2 ч. 1 ст.170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що повернення вилученого без накладення арешту може призвести до втрати речового доказу шляхом його знищення, приховування або псування до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню, оскільки незастосування арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 174 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 01.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на речовину рослинного походження, яку поміщено до спецпакету НПУ 7384744 з зазначенням відповідних надписів та на якому здійснені підписи понятих, вилучену на підставі огляду домоволодіння ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у сарайному приміщенні.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1