Єдиний унікальний № 946/6104/23
Провадження № 1-кп/946/547/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

про звільнення особи від кримінальної відповідальності

та про закриття кримінального провадження

08 листопада 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000096, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3

Суть питання, що вирішується

1.Обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК та про закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Встановлені судом обставини

2.У березні 2023 року, більш точні дати та час не встановлені, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , маючи навики автослюсара, діючи з прямим умислом, без дозволу органів з надання сервісних послуг МВС, з мотивів безперешкодного користування транспортним засобом, з метою подальшої ідентифікації вказаного автомобіля в процесі руху, експлуатації та приведення у відповідність номера кузова ідентифікаційному номеру, зазначеного в свідоцтві про реєстрацію даного транспортного засобу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення абзацу 2 п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 «Про затвердження правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», здійснив підроблення ідентифікаційного номерного знаку, який нанесено механічним способом на спеціально відведеному майданчику на горизонтальній поверхні підсилювача днища під переднім правим сидінням, яке викриває зміст дійсного номера кузова на автомобілі, шляхом видалення оригінальної таблички виробника з первинним номером кузова та шляхом видалення частини металу з первинним РБЦП номера кузова частковим заварюванням електродуговою зваркою (первинний ідентифікаційний номер кузова автомобіля «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 є НОМЕР_2 ). Після умисної зміни ідентифікаційного номера кузова ОСОБА_3 надалі використовував автомобіль «Mercedes-Benz» до 29.04.2023, коли в період часу з 19:00 до 19:30 години в ході проведення огляду місця події за адресою: вул. Матроська, 4, м. Ізмаїл Одеської області, працівниками поліції було виявлено заміну кузова вказаного транспортного засобу.

3.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК, а саме заміна номера кузова транспортного засобу.

4.У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та докладно розповів про обставини його вчинення, активно сприявши його розкриттю. Про вказані обставини також зазначено і в обвинувальному акті. Обвинувачений ОСОБА_3 також зазначив, що розуміє наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, та надав суду свою згоду на закриття кримінального провадження з цих підстав.

5.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні висловив думку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за нереабілітуючими підставами на підставі ст. 45 КК, у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та будь-які збитки чи шкода внаслідок його вчинення відсутні.

6. ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК, яке в силу ч. 2 ст.12 КК є кримінальним проступком, та відповідно до примітки до ст. 45 КК не включене до переліку корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією. Крім того, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення не відноситься і до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

7.З довідки про судимість вбачається, що ОСОБА_3 станом на 10.05.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався, кримінальних правопорушень не вчиняв. Таким чином наведені дані свідчать про те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за ст.290 КК вперше. Також внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 будь-які збитки чи шкода завдані не були.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

8.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження з таких підстав.

9.Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

10.Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

11.Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

12.Як було встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК, яке в силу ст. 12 КК відноситься до категорії кримінальних проступків, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі.

13.Відповідно до ст. 45 КК, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

14.Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 45 КК, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

15.Таким чином, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальний проступок, який не є корупційним кримінальним правопорушенням та кримінальним правопорушення, пов`язаним з корупцією, а також не є порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувала під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, а будь-які збитки чи шкода вчиненим кримінальним правопорушенням завдані не були, та дав суду свою згоду на закриття кримінального провадження відносно нього з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК, у зв`язку з дійовим каяттям.

16.Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

17.Суд вважає, що процесуальні витрати, понесені стороною обвинувачення на залучення експерта для проведення під час досудового розслідування двох судових експертиз в загальному розмірі 5 736 грн, про що зазначено в обвинувальному акті, не можуть бути стягнуті з обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки за правилами ч. 2 ст. 124 КПК суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта тільки у разі ухвалення обвинувального вироку, а в даному випадку, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження, обвинувальний вирок відносно нього не ухвалюється. При цьому при вирішенні цього питання суд враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, згідно якому суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

18.Але слід зазначити, що положення ч. 1 ст. 126 КПК про те, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою, також не можуть бути підставою для стягнення процесуальних витрат при закритті провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, оскільки вказана норма лише регулює порядок вирішення питання щодо процесуальних витрат та не встановлює в яких саме випадках ці процесуальні витрати можуть бути стягнуті з обвинуваченого, тобто не встановлює підстави для такого стягнення. Однією з підстав для стягнення витрат на залучення експерта, які встановлені у ч. 2 ст. 124 КПК, є ухвалення обвинувального вироку. Згадування у ч. 1 ст. 126 КПК такого судового рішення як ухвала, пов`язане з можливістю вирішення питання щодо процесуальних витрат ухвалою вже після ухвалення обвинувального вироку, у якому це питання не було вирішено.

19.Вказаний висновок суду відповідає висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладений у постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17, згідно якому якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту. У вказаній постанові Верховний Суд також зазначив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

20.Хоча у вказаному висновку Об`єднаної палати йде мова про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, але він може бути застосований й у цьому провадженні при звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям, адже при оцінці наявності підстав для стягнення процесуальних витрат на залучення експертів, що понесені стороною обвинувачення під час досудового розслідування, Верховний Суд виходив з того, що кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Саме тому підстава для звільнення особи від кримінальної відповідальності в даному випадку значення не має, а визначальним є саме закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 49 КК, ст.ст. 284, 370 372, ч. 2 ст. 376 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

2.Звільнити ОСОБА_3 , обвинуваченого за ст. 290 КК, від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК.

3.Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2023 за № 0000096, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 290 КК закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності.

4.Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в загальному розмірі 5 736 грн віднести на рахунок держави.

5.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

6.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

7.Повний текст ухвали оголошений 09 листопада 2023 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1