Справа № 521/8211/21
Номер провадження:1-кп/521/572/23
УХВАЛА

29 вересня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7

при судовому розгляді кримінального провадження №521/8211/21 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на хуторі Петров Теучежського району Адигейської автономної області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, 02.09.2020 приблизно о 14 годині 05 хвилин, він допустив порушення вимог п. п. 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Порушення виразились в тому, що 02.09.2020 приблизно о 14 годині 05 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Chery SQR7130S12», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », здійснюючи рух по проїзній частині вул. Радісна в правій смузі руху, зі сторони вул. Генерала Петрова в напрямку вул. Полтавська, поблизу буд. №84 по вул. Радісна в Малиновському районі м. Одеси за кермом транспортного засобу уважним не був, діючи необережно, проявивши злочинну самовпевненість, в ході здійснення зміни руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав маневр розвороту наліво, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Camry», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку в лівій смузі руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, закриті переломи кісток носа, носової перетинки, підапоневротична гематома лобної області, закритий скалковий перелом даху правої вертлюгової западини, закриті переломи усіх країв правої вертлюгової западини з вивихом голівки правої стегнової кістки, закритий перелом переднього краю лівої вертлюгової западини, які спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно з п. п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995) відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування вимог клопотання захисник вказав, що кримінальне правопорушення? передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів та з моменту вчинення вказаного правопорушення минуло більше трьох років.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення при викладених в обвинувальному акті обставинах не визнав. Разом з тим, клопотання свого захисника підтримав, просив його задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності за вказаними, нереабілітуючими підставами, а провадження стосовно нього закрити.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника та вважав за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник не заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Розглянувши клопотання захисника обвинуваченого, вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України. Санкція цієї статті передбачає покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів, згідно ст. 12 КК України.

Частиною 4 статті 286 КПК України визначено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Так, згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09 квітня 2019 року, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з обвинувального акту, події кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мав місце 02.09.2020, тобто минуло більш ніж три роки.

Даних стосовно вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення в період строків притягнення до кримінальної відповідальності судом не встановлено.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , якому судом були роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності та роз`яснено право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести обставини вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст. 285 КПК України, наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності за заявленими захисником підставами та не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю судом, в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно приписів частини 7 цієї ж статті, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності суд, постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього, в силу п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати відносяться на рахунок держави.

Згідно із положеннями ст. 129, 374 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні вирішується виключно при ухваленні вироку у кримінальному провадженні.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49, КК України, ст.ст. 284-286, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, задовольнити.

ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 49 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього в силу п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.09.2020, скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «Chery SQR7130S12», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 або за його дорученням іншим особам;

- автомобіль марки «Toyota Camry», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » - повернути потерпілому ОСОБА_6 , його дорученням іншим особам, без оплати ним витрат, пов`язаних з транспортуванням та зберіганням транспортного засобу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_4 у сумі 129 963 гривень 84 копійок та моральної шкоди у сумі 500 000 гривень, залишити без розгляду, роз`яснивши цивільному позивачу його право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_8