Провадження № 1-кс/750/5371/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:

28.10.2023 слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив задовольнити з наведених у ньому підстав. Слідчий підтримав клопотання.

Підозрюваний і його захисник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання через відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з часу залишення військової частини підозрюваний перебував удома й не повертався до військової частини, бо не було такого розпорядження йому від командування та він боявся негативних наслідків для себе від повернення до військової частини.

Заслухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 19.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

25.10.2023 о 15 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Того ж дня підозрюваного доставлено до Чернігівської міської лікарні № 3 з метою його медичного обстеження, після проходження якого він утік від працівників правоохоронного органу.

Повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, складено 26.10.2023 та цього ж дня відповідно до вимог ст. 278 КПК України вручено ОСОБА_7 , з якою підозрюваний має фактичні шлюбні стосунки та спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

27.10.2023 о 13 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

27.10.2023 ОСОБА_6 особисто вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Захисник підозрюваного заперечив обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені. Проте, воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення. Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

На думку слідчого судді, досліджені у судовому засіданні докази є достатніми для твердження, що підозра ОСОБА_6 в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є обґрунтованою, зокрема підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтвердили факт самовільного залишення ОСОБА_6 місця служби з липня 2022 року; матеріалами службового розслідування, проведеного військовою частиною за місцем проходження ОСОБА_6 військової служби. Сам підозрюваний у судовому засіданні визнав факт залишення місця служби, посилаючись на потребу в оформленні документів на спадщину після померлої бабусі, бажання бути вдома та острах негативних для нього наслідків при поверненні до військової частини.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Отже, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги характер вчиненого протиправного діяння, яке пов`язане з самовільним залишенням місця служби військовослужбовцем і тривалим нез`явленням до військової частини, що вчинено в умовах воєнного стану, його тяжкість, дію на даний час воєнного стану; враховано дані про особу підозрюваного, його вік, сімейний і матеріальний стан. Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі враховано, що він самовільно залишив місце служби у липні 2022 року, будучи мобілізованим в умовах воєнного стану, був відсутній за місцем проходження військової служби понад п`ятнадцять місяців; після затримання працівниками правоохоронного органу 25.10.2023 підозрюваний утік і переховувався. Підозрюваний може незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , спільно з якими проходив військову службу та показання яких суперечать його захисній версії, з метою зміни ними показань на свою користь; окрім того він може незаконно впливати на інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 з метою надання ними неправдивих показань під досудового розслідування. ОСОБА_6 може іншим чином перешкодити кримінальному провадженню шляхом створення штучних доказів та підбурювання осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань на підтвердження своєї захисної версії вчиненого діяння, яка не узгоджується з дослідженими у судовому засіданні доказами. Підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки, будучи військовослужбовцем, продовжує вчинення даного кримінального правопорушення, не повернувшись до місця служби, а також, у випадку повернення до військової частини може знову в подальшому залишити місце служби; окрім того протягом квітня-червня 2022 року ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі тричі за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, що вказує на нехтування підозрюваним суспільних правил співжиття та схильність до протиправної поведінки.

Захисник підозрюваного посилався на необґрунтованість вказаних у клопотанні ризиків. Разом з тим, ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій; кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином, у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням положень ч. 8 ст. 176 КПК України клопотання слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, зважаючи на дію воєнного стану та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 196 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 13 год. 30 хв. 27 жовтня 2023 року, та зарахувати у строк тримання під вартою один день його затримання 25 жовтня 2023 року.

Строк закінчення дії ухвали 22 грудня 2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1