Справа № 191/1631/22
Провадження № 1-кс/191/966/23
У Х В А Л А

іменем України

07 грудня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву захисника - адвоката ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 знаходиться кримінальне провадження №0000008 від 05.03.2021 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

05.12.2023 року в судовому засіданні захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 заявив відвід головуючій судді у справі, посилаючись на тиск суду на обвинуваченого ОСОБА_8 .

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2023 року заяву захисника ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.2 ст. 125 КК України в порядку ст. 35 КПК України передано для вирішення питання про авторозподіл.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2023 року, заява захисника ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, передано у провадження судді ОСОБА_1 .

З ухвали судді ОСОБА_7 від 05.12.2023 року вбачається, що в судовому засіданні прокурором запропоновано обвинуваченому ОСОБА_8 зателефонувати обвинуваченому ОСОБА_9 , для з`ясування причини чергової неявки його сина, який є також обвинуваченим та знов не з`явився в судове засідання, з чим також погодилась головуюча суддя ОСОБА_7 , але адвокат ОСОБА_6 в категоричні формі заборонив своєму підзахисному телефонувати та з`ясовувати місце перебування його сина, який є обвинуваченим та повідомив, що це є тиском на його обвинуваченого ОСОБА_8 заявивши відвід головуючій судді у справі, посилаючись на тиск суду на обвинуваченого ОСОБА_8 .

З заяви судді ОСОБА_7 вбачається, що під час вирішення заяви захисника ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000008 від 05.03.2021 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суддя просить врахувати процесуальну поведінку сторін під час розгляду вищевказаного кримінального провадження. Акцентує увагу суду, що розгляд справи у період з 05.11.2022 року по 05.12.2023 року був відкладений у зв`язку неявкою по черзі обвинувачених та заявою захисника 9 разів, кожний раз з`являлися в судове засідання свідки по справі, але слухання справи не здійснювалося. Обвинуваченими надавалися довідки з КНТТ «Синельниківська центральна міська лікарня» Синельниківської міської ради в яких вказано періоди перебування на лікуванні обвинувачених від 16.05.2023 року, від 02.11.2023 року, від 03.11.2023 року, від 16.11.2023 року, які охоплюють дати призначених у справі судових засідань. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження. Згідно ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим кодексом та Іншими законами України. Сторони по справі, присутні в залі засідання повинні дотримуватися встановлених правил поведінки в суді, беззаперечно виконувати розпорядження головуючого, додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку та утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну зневагу до суду або встановлених в суді правил. Просить прийняти законне та обґрунтоване рішення.

У судове засідання обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисник ОСОБА_6 не з`явилися, про час, день та місце розгляду заяви про відвід повідомлялися належним чином, шляхом отримання повідомлення у додатку «Viber», причини своєї неявки не повідомили.

У судовому засіданні потерпілий та його представник заперечували проти задоволення заяви захисника ОСОБА_6 про відвід суді ОСОБА_7 .

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про відвід судді, так як не вбачає підстав для її задоволення.

Вирішуючи питання, які порушені в заяві про відвід, суддя виходить з такого.

Згідно ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Відповідно до частини першої статті 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Аналогічна позиція щодо того, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом, встановлена п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.).

Статтями 75, 76 КПК України врегульовано питання відводу судді: наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.

Частини 1, 2 статті 80 КПК України передбачають, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Обставинами, на які посилається захисник адвокат ОСОБА_6 у своїй усній заяві про відвід судді, суд розцінює як такі, що передбачені у п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України: інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно пунктів 1 та 2 ч. 7 ст. 56 зазначеного Закону, суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

На питання неупередженості суду звертає увагу Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 грудня 2009 р. в справі «Мироненко і Мартенко проти України» було констатовано порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Вказане свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Відповідно до ст. 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікувавши зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Виходячи з суб`єктивної складової поняття безсторонності, ЄСПЛ притримується позиції, що не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Така позиція викладена у рішеннях Суду по справам «Хаушильд проти Данії» та «Ветштайн проти Швеції».

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Таким чином, визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді за даним кримінальним провадженням, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, за окремою підставою відводу визначеною саме як наявність «інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді», особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Cумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

Таким чином, аналіз наведених підстав, які, на переконання захисника, викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_7 , а саме посилається на тиск суду на обвинуваченого ОСОБА_8 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що розгляд зазначеної справи у період з 05.11.2022 року по 05.12.2023 року був відкладений у зв`язку неявкою по черзі обвинувачених та заявою захисника 9 разів, кожний раз з`являлися в судове засідання свідки по справі, але слухання справи не здійснювалося. Обвинуваченими надавалися довідки з КНТТ «Синельниківська центральна міська лікарня» Синельниківської міської ради в яких вказано періоди перебування на лікуванні обвинувачених від 16.05.2023 року, від 02.11.2023 року, від 03.11.2023 року, від 16.11.2023 року, які охоплюють дати призначених у справі судових засідань.

Частинами 1 та 2 ст. 319 КПК України передбачено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Судом не встановлено і стороною захисту не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості судді ОСОБА_7 у розгляді справи за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.2 ст. 125 КК України.

Крім того, сторони по справі, присутні в залі засідання повинні дотримуватися встановлених правил поведінки в суді, беззаперечно виконувати розпорядження головуючого, додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку та утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну зневагу до суду або встановлених в суді правил.

Підсумовуючи наведене, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 309, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без задоволення заяву захисника - адвоката ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.2 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1