ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2508/23 Справа № 235/2090/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

21 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2023 року, якою застосовано до підозрюваного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, а саме до 20 грудня 2023 року включно,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до ухвали слідчого судді, досудовим слідством встановлено, що 17.10.2023 року в денний час доби, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 разом із знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та співмешканкою ОСОБА_13 святкували день народження останньої та вживали спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на ґрунті побутового пияцтва відбулася словесна сварка, внаслідок якої у ОСОБА_7 раптово виникла особиста неприязнь до ОСОБА_11 та умисел на подальше спричинення останньому тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Того ж дня, приблизно о 18.15 годині, ОСОБА_7 почав виштовхувати ОСОБА_11 з приміщення кімнати, на що останній підкорився, та разом вони вийшли на подвір`я вказаного вище домоволодіння. Там ОСОБА_7 , безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих неприязних стосунків, завдав йому правим кулаком не менше трьох ударів в область голови.

Одразу після цього ОСОБА_7 завів ОСОБА_11 до коридору будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де, продовжуючи свої дії, повалив потерпілого ОСОБА_11 на підлогу, та, діючи з умислом на спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, близько о 18.20 годин 17 жовтня 2023 року, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_11 , який продовжував лежати обличчям до низу на підлозі, не менше 2 ударів взутими у кросівки ногами по голові та не менше 2 ударів по тулубу.

Далі ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, примушуючи ОСОБА_11 покинути будинок, почав тягнути потерпілого ОСОБА_11 за комір одягненої на ньому кофти по підлозі, витягнув останнього з приміщення будинку на двір домоволодіння та далі по проїзній частині дороги вул. Перемоги в м. Покровськ, на відстань приблизно 50 метрів, та залишив потерпілого ОСОБА_11 на поверхні землі, де невдовзі останній був виявлений мешканцями прилеглих будинків та доправлений в лікарню.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, забою та набряку головного мозку, лівобічної оболонкової полушарної гематоми, компресійно-дислокаційного синдрому, набряку речовини головного мозку, перелому кісток носу, рваної рани лобу, перелому лобної кістки ліворуч, параорбітальної гематоми праворуч, гематоми верхньої губи, саден обох колін, обох кульшових суглобів, передньої черевної стінки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, а саме у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

19.10.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

20.10.2023 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_14 про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання слідчим вказано, що ним проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 2 від 18.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 України, в вчинені якого підозрюється ОСОБА_7 . На теперішній час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому, орган досудового розслідування вважає, що менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою не достатні для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2023 року, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, а саме до 20 грудня 2023 року включно.

Мотивуючи вказане рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, проте стороною обвинувачення не доведено не достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому застосування щодо нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурором ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2023 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Не оскаржуючи висновки слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважає що слідчий суддя дійшов до хибного висновку про можливість обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту останньому, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання до 8 років позбавлення волі, неодружений, не працевлаштований, має малолітню дитину, участі в її вихованні та утриманні не приймає..

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

В силу ст. 183 КПК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча би один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив фактичні обставини та матеріали кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 177 ч. 2 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, обґрунтовано підтверджується матеріалами справи.

Слідчим суддею першої інстанції враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання до 8 років позбавлення волі, характеризується дуже позитивно, працює неофіційно має дохід, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у нарколога з приводу зловживання алкоголю, має постійне місце проживання.

Що стосується ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, колегія суддів зазначає наступне.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки за вчинений ОСОБА_7 злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8-ми років, у зв`язку з чим останній з метою уникнення покарання за вчинений злочин не зволікаючи, може приховуватись від органів досудового слідства.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки свідками у даному кримінальному провадженні, якими підтверджено причетність ОСОБА_7 до скоєння злочину, є його співмешканка, а також інші особи, які є його знайомими і також проживають у безпосередній близькості до нього.

Колегія суддів також погоджується з висновками слідчого судді, що ризики передбачені п. 2 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором заявлені формально, оскільки місце кримінального правопорушення оглянуто, речові докази вилучені, подане клопотання про накладення на них арешту, а підозрюваний вперше притягається до кримінальної відповідальності, працював хоч і неофіційно, але мав дохід, а тому, схильність підозрюваного до скоєння злочинів нічим не підтверджена.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів, прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, тому слідчий суддя і дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави:

1.Ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (Рішення у справі «Шьегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 р., серія А, № 9, п.15);

2.Ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (Рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 р., серія А, № 7, п.14);

3.Вчинення ним подальших правопорушень (Рішення у справі «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 р., серія А, № 10 п.9);

4.Або спричинення ним порушень громадського порядку (Рішення у справі «Летельєр проти Франції» від 16 червня 1991 р., серія А, № 207, п.51).

Таким чином, ризики вказані прокурором про переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість підозрюваного, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. Проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, п.33.).

Колегія суддів зазначає, що крім вищезазначеного, статтею 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (з подальшими змінами), передбачено застосування судами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ як джерела права.

Колегія суддів звертає увагу, що захисником ОСОБА_6 , під час апеляційного розгляду надані відомості, що підозрюваний ОСОБА_7 надає матеріальну допомогу потерпілому для його лікування та відновлення, що підтверджується чеками та квитанціями на придбання медикаментів та продуктів харчування. Потерпілий ОСОБА_11 не має ніяких претензій до підозрюваного, що підтверджується заявою від 16.11.2023 року.

На думку колегій суддів, вказані обставини підтверджують об`єктивне та критичне ставлення підозрюваного до наслідків інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені слідчим у клопотанні доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку ОСОБА_7 неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме у виді цілодобового домашнього арешту, а тому зазначені в апеляційної скарги доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді - не обґрунтовані.

На думку колегії суддів, немає підстав вважати, що слідчим суддею допущені якісь порушення норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 194, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: