Справа № 953/9424/23
н/п 1-кс/953/7755/23
"04" жовтня 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Ростовської області РФ, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, є фізичною особою-підприємцем, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
У ході досудового розслідування встановлено, що 02 жовтня 2023 року близько 13 годин 26 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Volswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_1 , у лівій смузі для руху по пр-т Олександрівському зі сторони вул. Ньютона у напрямку вул. Високовольтної у м. Харкова, де в той час попереду вказаного автомобіля у попутному напрямку рухався технічно справний автомобіль «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_2 , діючи необережно, не урахував дорожню обстановку та проявив необачність при виникненні перешкоди для руху у виді автомобілю марки «Opel Vectra», яким керував ОСОБА_8 , та який перебував у нерухомому стані на проїжджій частині із увімкнутим лівим світловим покажчиком та намагався повернути до гаражного кооперативу. Вказану перешкоду ОСОБА_4 об`єктивно був спроможний виявити, однак останній своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля із задньою частиною автомобілю «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_2 , який у подальшому передньою правою частиною зіткнувся із боковою лівою частиною автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_9 , який рухався у попутному із ними напрямку з правої сторони. У подальшому автомобіль «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_2 перекинувся на дах. У результаті ДТП водій автомобілю «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , загинув на місці.
Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
- п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
02 жовтня 2023 року ОСОБА_4 затриманий співробітниками правоохоронних органів у порядку ст. 208 КПК України.
03 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця ДТП від 02.10.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 02.10.2023; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом огляду предмету (флеш носія) від 02.10.2023.
Прокурор стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від трьох до восьми років позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та розуміючи зміст інкриміновано йому кримінального правопорушення та передбачену за його вчинення кримінальну відповідальність, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою їх схилення до зміни показів.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо порушення ним правил дорожнього руху, внаслідок чого трапилася ДТП, в результаті якої настала смерть потерпілого. Зазначив, що ДТП сталася внаслідок його поганого самопочуття, а саме через втрату свідомості, що викликано проблемами зі здоров`ям. Просив взяти до уваги ту обставину, що він має на своєму утриманні неповнолітню дитину, і хоча він не є для дитини рідним батьком, проте піклується про неї та забезпечує всім необхідним. З огляду на вищевикладене просив застосувати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність заявлених слідчим та прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та просив суд застосувати щодо його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт або заставу. Акцентував увагу на тому, що підозрюваний є фізичною особо-підприємцем, проживає разом з жінкою та її неповнолітньою дитиною, яких забезпечує всім необхідним, що свідчить про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків. Зауважив на тому, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався та є законослухняним громадянином. Кримінальне правопорушення, яке інкримінується його підзахисному, вчинене м з необережності. Просив суд, вирішуючи питання про застосування до його підзахисного запобіжного заходу, врахувати ту обставину, що ОСОБА_4 має проблеми із серцем та потребує належного лікування, забезпечення якого в умовах слідчого ізолятора неможливе. З огляду на вищевикладене просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
02 жовтня 2023 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
03 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою для звернення з даним клопотанням стало те, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02 жовтня 2023 року; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 ; даними протоколу огляду предметів від 02 жовтня 2023 року; даними протоколу допиту підозрюваного від 03 жовтня 2023 року.
У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, або без такого.
Одночасно з цим суд зауважує, що стороною обвинувачення у ході судового розгляду клопотання не доведений ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний свою вину у порушенні ним правил дорожнього руху визнав повністю.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , неодружений, має цивільну дружину, є фізичною особою-підприємцем, тобто має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від трьох до восьми років.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також відомості про особу підозрюваного у їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Під час розгляду клопотання вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 хоча і є раніше не судимим, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі від 3 до 8 років, що свідчить про надзвичайно високу суспільну небезпечність таких дій, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважаю за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я, зокрема через наявність у підозрюваного певних захворювань та неможливість здійснення лікування в умовах перебування у слідчому ізоляторі у судовому засіданні належними доказами не підтверджені.
Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не спростовують вищевказаних висновків суду.
Положеннями частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Нормами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначений розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, беручи до уваги характер та обставини вчинення інкримінованого підозрюваному діяння, як воно сформульовано стороною обвинувачення, його суспільну небезпеку, враховуючи особу підозрюваного, його матеріальний стан, наявність існуючих та підтверджених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що пропорційним та раціональним буде визначити підозрюваному розмір застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 01 грудня 2023 року включно.
Визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк дії ухвали встановити до 01 грудня 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 06 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1