Справа № 204/2244/23
Провадження № 1-кс/204/691/23
УХВАЛА

ІМенеМ УкрАїНи

27 лютого 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро, в режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в якому він просить скасувати арешт майна накладений в рамках кримінального провадження № 0000161 від 18 вересня 2020 року, ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15.11.2021 року по справі № 263/14441/21. В обґрунтування своєї скарги зазначає, що 05 листопада 2021 року у вказаному кримінальному провадженні старшим слідчим СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя (по справі №263/12759/21 від 12.10.2021) проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , у квартирі АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено різні речі. 15 листопада 2021 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя по справі № 263/14441/21 накладено арешт на вилучене майно. На даний час усі вилучені в нього речі та документи до теперішнього часу не повернуті, вже протягом року він не може в повній мірі користуватися даними речами та документами, що призводить до грубого порушення його прав. Вважає, що наразі необхідно зняти арешт із вказаних речей, тому вимушений звернутися до суду з даною скаргою.

У судовому засіданні скаржник підтримав свою скаргу, просив задовольнити.

Прокурор заперечувала проти скасування арешту.

Вислухавши думку заявника та прокурора, вивчивши скаргу, вважаю за необхідне у задоволенні скарги про скасування арешту майна відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Слідчого Управління ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0000161 від 18 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 листопада 2021 року, було накладено арешт на майно, вилучене 05 листопада 2021 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , у квартирі АДРЕСА_1 .

Підставою для накладення арешту стало те, що виявлені та вилучені речі та документи містять на собі інформацію щодо вчиненого кримінального провадження, та потрібні для подальшого використання їх у якості доказів у кримінальному провадженні.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна, заявник як на підставу для скасування арешту посилається на те, що арешт було накладено на належне йому майно та до цього часу він не має можливості ним розпоряджатись.

У судовому засіданні встановлено, що на даний час досудове розслідування кримінального провадження № 0000161 від 18 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, триває та потреба в подальшому застосуванні арешту не відпала, зазначене майно є речовим доказом у даному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також, заявником у клопотанні не доведена відсутність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а саме, що у випадку скасування арешту на майно, воно не буде відчужено третім особам, знищено або приховано.

Оскільки, у судовому засідання не було встановлено, що відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу, так само як і не доведено необґрунтованості накладання даного арешту, слідчий суддя вважає, що підстави для скасування арешту відсутні, а тому скарга ОСОБА_4 про скасування арешту майна, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 107, 170, 174 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1