СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/4958/21
пр. № 1-кп/759/265/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2021 за № 0000436, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської обл., українця, громадянина України, який здобув середню освіту, одружений, має малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працював на посаді сантехніка у ТОВ «Будівельна компанія «Релакс», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий :

- 18.04.2008 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки;

- 05.03.2010 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185; ст. 198; ч. 2 ст. 289; ст. 70; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

- 11.09.2014 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 289; ст. 69; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 23.02.2021 приблизно о 20 год. 00 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Обухівська 137, прийшов у паркову зону з метою викрадення чужого майна. Знаходячись за вищевказаною адресою ОСОБА_6 звернув увагу на ОСОБА_12 , котра у цей час проходила неподалік. При цьому, ОСОБА_6 звернув увагу на сумку, яку ОСОБА_12 тримала на плечі та яку він вирішив відкрито викрасти, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення. З метою реалізації свого злочинного умислу та особистого збагачення, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_12 , руками схопився за сумку та почав виривати її з рук, у свою чергу, ОСОБА_12 почала чинити опір. Переслідуючи мотив, направлений на заволодіння чужим майном, з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого збагачення, ОСОБА_6 , погрожуючи застосувати фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_12 , вирвав з рук останньої сумку, у якій знаходилось належне їй майно, а саме: косметичка жовтого кольору, яка матеріальної цінності не становить; дві картки «ПРАТ Приватбанк» за номерами № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; магнітний ключ білого кольору, який матеріальної цінності не становить; помада червоного кольору, яка матеріальної цінності не становить; грошові кошти в розмірі 40 грн; мобільний телефон «Iphone XR 64 gb», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , вартістю 16 999 грн, який був у червоному чохлі, який матеріальної цінності не становить. Відкрито викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_12 , ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав частково та показав, що він 23.02.2021 приблизно о 20 год. 00 хв. повертався додому та проходив паркову зону, що за адресою: м. Київ, вул. Обухівська 137. Він побачив дівчину, раніше йому не знайому, яка ішла йому на зустріч, та вирішив забрати у неї сумку, яка була червоного кольору. Він вирвав у дівчини сумку та втік. Дівчина не кричала та не чинила опір. Сумку він сховав до свого рюкзака. Після цього, він зустрівся зі своїм кумом ОСОБА_13 . Про те, що він викрав сумку, він ОСОБА_13 не говорив. Приблизно через 30 хв. біля магазину «Сільпо», його затримали працівники поліції та з рюкзака вилучили сумку потерпілої. Що було у сумці потерпілої, він не знає, бо не дивився. Чому він вирішив викрасти сумку у потерпілої він пояснити не може. Також показав, що він потерпілій не погрожував. Свою вину визнає у тому, що дійсно відкрито викрав сумку у потерпілої. Просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що він працює інспектором УПП в м. Києві ДПП. Ввечері 23.02.2021 отримали виклик по лінії «102», про грабіж, після чого почали розшукування особи по орієнтуванню, яке надала потерпіла: чоловік у червоній куртці. Під час відпрацювання території він разом з напарником побачили схожу особу. Вони залишили автомобіль та підійшли до особи. При поверхневому огляді чоловіка, як потім з`ясувалося це був ОСОБА_6 , було виявлено у рюкзаку жіночу сумку, у сумці був мобільний телефон. Була викликана СОГ. ОСОБА_6 при затриманні опору не чинив, пояснював, що це не його речі. Трохи згодом інший патрульний автомобіль привіз потерпілу, яка впізнала свої речі. Також потерпіла підтвердила, що це саме та особа, яка вчинила грабіж, близько до ОСОБА_6 вона боялася підходити.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він працює інспектором УПП в м. Києві ДПП. Ввечері 23.02.2021 приблизно о 20 год. 00 хв., в кінці робочого дня, надійшов виклик про грабіж - не відома особа чоловічої статті викрала сумку. Виклик відпрацьовувало кілька екіпажів. Однин екіпаж поїхав до заявниці, яка надала орієнтування. А він з напарником відпрацьовували територію Святошинського району в м. Києві. Проїжджаючи по вул. Булаховського, біля магазину «Сільпо», вони побачили двох осіб чоловічої статі, один з яких підходив під орієнтування. Коли дані особи побачили, що їде патрульний автомобіль, то прискорили крок. Вони зупинилися та підійшли до чоловіків. Почали спілкуватися з ними, один з чоловіків почав нервувати. Вони провели поверхневий огляд, у одного з них, як пізніше з`ясувалося це був ОСОБА_6 , було виявлено жіночу сумку, в якій була косметичка, мобільний телефон «Айфон» в червоному чохлі. Після чого дану особу було затримано та викликано СОГ. Також показав, що ОСОБА_6 опору при затриманні не чинив, чи щось він пояснював - не пам`ятає. Інший екіпаж на місце затримання привіз потерпілу, були запрошені поняті. Крім того, показав, що стосовно іншого чоловіка теж проводився поверхневий огляд, він пояснював, що тільки що зустрівся з ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що він 23.02.2021 у вечірній час прийшов до магазину, купити води. До нього підійшли працівники поліції та попросили бути понятим при затриманні чоловіка. При даній слідчій дії були присутні ще один понятий та потерпіла. У чоловіка, як він потім дізнався, ОСОБА_6 , вилучали речі, а саме: телефон Айфон в червоному чохлі, косметичку та жіночу сумку. ОСОБА_6 пояснював, що телефон належить його дружині. Щодо інших речей, то він не пам`ятає, чи пояснював щось затриманий. Також показав, що ОСОБА_6 опору працівникам поліції не чинив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він з обвинуваченим ОСОБА_6 знайомі дано, є кумами та перебувають у дружніх стосунках. 23.02.2021 він повертався з роботи додому та здзвонився з ОСОБА_6 , з яким домовилися зустрітися біля 20 год. 00 хв. біля магазину «Сільпо», випити кави. Вони зустрілися та ішли до магазину, коли до них під`їхав патрульний автомобіль та затримав їх. Було кілька патрульних автомобілів, його та ОСОБА_6 розвели у різні сторони. Потім він побачив, як з рюкзака ОСОБА_6 працівники поліції дістали жіночу сумку та поклали на капот автомобіля. Також дістали косметичку та інші речі. У подальшому, їх обох відвезли до відділку поліції, де проводили впізнання. Також показав, що ОСОБА_6 нічого йому не казав про крадіжку сумки у потерпілої.

Судом також ретельно досліджені докази сторони обвинувачення, які зібрані в ході досудового розслідування та ретельно перевірені в ході судового слідства, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.02.2021 за № 0000436, відповідно до якого внесені відомості за ч. 2 ст. 186 КК України та рапорт поліцейського роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (зОПБ) УПП в м. Києві капрала поліції ОСОБА_15 , відповідно до якого він та ОСОБА_14 отримали виклик по лінії «102 - грабіж за адресою: м. Київ, вул. Обухівська, 137», орієнтир: особа чоловічої статі в червоній куртці з рюкзаком відкрито заволоділа майном потерпілої ОСОБА_12 , під час відпрацювання території за адресою: АДРЕСА_3 , був виявлений схожий за орієнтуванням чоловік, якого впізнала заявниця, ним виявився ОСОБА_6 , під час поверхневого огляду якого виявлено жіночу сумку, мобільний телефон Iphone XR в червоному чохлі, жіночу косметичку (т. 1 а.п. 57, 58);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.02.2021, відповідно до якого ОСОБА_12 повідомила, що 23.02.2021 за адресою: м. Київ, вул. Обухівська, 135, невідома особа чоловічої статі заволоділа її сумкою з особистими речами та мобільним телефоном « Iphone XR», імеі НОМЕР_5 , НОМЕР_6 (т.1 а.с. 59);

- протокол огляду місця події від 23.02.2021 та додатки до нього (схему та ілюстративну таблицю), та відповідно до яких об`єктом огляду є лісопаркова зона, що розташована поблизу вул. Обухівська, 137 у м. Києві. При огляді лісопаркової зони камер відеоспостереження виявлено не було, стежка з лісопарковї зони веде до вул. Г. Наумова та вул. Обухівської. Дана слідча дія проводилася за участю потерпілої ОСОБА_12 (т.1 а.с. 60-62, 63, 65-65);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 24.02.2021 та додаток до нього диск, який безпосередньо досліджений у судовому засіданні, відповідно до якого в присутності двох понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , захисника ОСОБА_19 , потерпіла ОСОБА_12 впізнала особу під № 3 за рисами обличчя, статурою та їх сукупності. Під № 3 знаходиться ОСОБА_6 (т.1 а.с. 69-71, 72);

- протокол проведення слідчого експерименту від 10.03.2021 та додаток до нього диск, який безпосередньо досліджений у судовому засіданні, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до якого підозрюваний на місці, а саме за адресою: м. Київ, вул. Обухівська, 137, відтворив події, які відбувалися 23.02.2021 (т.1, а.с. 82-84, 85);

- протокол проведення слідчого експерименту від 10.03.2021 та додаток до нього диск, який безпосередньо досліджений у судовому засіданні, за участю потерпілої ОСОБА_12 , відповідно до якого потерпіла на місці, а саме за адресою: м. Київ, вул. Обухівська, 137, відтворила події, які відбувалися 23.02.2021 (т.1, а.с. 86-88, 89);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.02.2021 та додатки до нього ілюстративна таблиця та диск, який безпосередньо досліджений у судовому засіданні, відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_20 у ОСОБА_6 під час обшуку в порядку ст. 208 КПК України було вилучено, зокрема, майно потерпілої ОСОБА_12 (т. 1 а.п. 91-95, 96, 97-100).

У судовому засіданні допитати потерпілу ОСОБА_12 не вдалося за можливе, оскільки у зв`язку з введенням 24.02.2022 на території України воєнного стану потерпіла виїхала за межі України.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи вище перелічені докази, як кожний окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність вказаних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а також враховуючи практику ЄСПЛ, суд дійшов до переконання, що в цілому спосіб отримання доказів у даному кримінальному провадженні був справедливим, а відтак, вказані докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та кладе їх в основу обвинувального вироку.

Показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються між собою та з письмовими доказами, які ретельно досліджені в ході судового розгляду, та не суперечать один одному.

Щодо тверджень сторони захисту про те, що матеріалами кримінального провадження, окрім показів потерпілої ОСОБА_12 , які надані нею в ході досудового розслідування, не доведено, що ОСОБА_6 під час відкритого викрадення чужого майна погрожував потерпілій застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, то такі твердження не беруться судом до уваги з огляду на те, що свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , були попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Крім того, показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 були послідовними, логічними та не викликали у суду жодних сумнівів, вони узгоджуються з письмовими доказами, які ретельно досліджені в ході судового розгляду, та не суперечать один одному.

Крім того, як зазначалося вище, судом ретельно досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 10.03.2021 та додаток до нього диск, який безпосередньо досліджений у судовому засіданні, за участю потерпілої ОСОБА_12 , відповідно до якого потерпіла на місці, а саме за адресою: м. Київ, вул. Обухівська, 137, відтворила події, які відбувалися 23.02.2021, та розказала яким чиним обвинувачений ОСОБА_6 вирвав у неї з рук сумку з її речами та мобільний телефон. Так, обвинувачений ОСОБА_6 підійшов до неї та почав виривати з її рук сумку, вона почала чинити опір та сумку з рук не відпускала. Після слів ОСОБА_6 «зараз підріжу», вона злякалася і сумку з рук випустила. Мобільний телефон вона тримала у руці, ОСОБА_6 побачив та вирвав силою з її руки мобільний телефон, подряпавши при цьому її палець (т.1, а.с. 86-88, 89).

Версія обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не погрожував потерпілій застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також те, що потерпіла ОСОБА_12 не чинила йому опору, в повному обсязі спростовується ретельно дослідженими та проаналізованими вище зазначеними доказами в їх сукупності.

До того ж, таку версію обвинуваченого ОСОБА_6 суд розцінює як бажання уникнути кримінальної відповідальності за більш тяжке діяння, яке йому інкримінується.

Таким чином, проаналізувавши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведена в повному обсязі.

Відтак, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_6 23.02.2021 приблизно о 20 год. 00 хв. знаходячись на території лісопаркової зоні що розташована за адресою: м. Київ, вул. Обухівська, 137, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_12 , а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При цьому, суд не бере до уваги таку пом`якшуючу обставину як щире каяття, на яку вказує прокурор, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є рецидив злочинів.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_6 до вчиненого; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має на малолітню дитину, місце реєстрації та проживання, до затримання працював, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 77, 78, 79, 80, 81).

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 07.04.2023 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 23.02.2021 до 02.03.2021 (включно).

Речові докази:

- мобільний телефон «Iphone XR 64 gb», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , у червоному чохлі, сумку фіолетового кольору, косметичку, дві банківські картки «ПриватБанк», магнітний ключ, помаду, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_12 , - залишити у належного володільця - ОСОБА_12 ;

- записник, рюкзак, зеленого кольору, шнурки, гаманець, грошові кошти у розмірі 203 грн, банківські картки та мобільний телефон марки «Самсунг», які поміщенні до спецпакету № SUD3091619 та передані до кімнати збереження речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - повернути законному володільцю - ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1