Справа № 127/8769/23
Провадження №11-кп/801/1067/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

засудженого в режимі відеоконференції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.07.2013 за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.07.2013 за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» у виді 14 років позбавлення волі, відбув 3/4 строку покарання, працевлаштований в ремонтно-будівельній бригаді установи, неодноразово заохочувався адміністрацією установи, стягнень не мав, заборгованість за виконавчими листами сплачена у повному обсязі. Крім того, просив врахувати, що у зв`язку з російською агресією один із його братів загинув, а інший зник безвісті, а матір похилого віку потребує допомоги та опіки. На підставі вказаного, просив застосувати до нього ст. 81 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2023 року відмовлено засудженого у задоволенні вищезазначеного клопотання.

Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що за весь період відбування покарання засуджений не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2023 року

15 лютого 2023 року. Просить винести своє рішення, яким задовольнити клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду винесена без урахування всіх фактичних обставин справи у зв`язку із чим, суд дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , оскільки суд не врахував, що засуджений відбув більше 3/4 строку покарання, позитивно характеризується за місцем відбуття покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, з адміністрацією установи поводиться ввічливо, погасив цивільний позов, підтримує соціально-корисливі зв`язки з матір`ю та цивільною дружиною.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Засуджений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги, з підстав викладених в ній та просили її задовольнити.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Висновки суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 81 КК України умовою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 засуджений вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.07.2013 року за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України на 14 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 25.02.2013 року. Крім того, в строк відбування покарання зараховано термін перебування під вартою з 25.02.2013 по 25.09.2013 з розрахунком 1 день позбавлення волі за 2 дні позбавлення волі.

Таким чином, на момент звернення із клопотанням ОСОБА_8 відбув визначений ч. 3 ст. 81 КК України строк покарання та за вказаним критерієм може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

З характеристики на засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_8 прибув у державну установу «Вінницька виправна колонія №(86)» 16.11.2020 року із державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)», де під час утримання двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності та шість разів заохочувався адміністрацією установи (01.09.2016 року, 05.02.2018 року, 20.02.2019 року, 02.08.2019 року, 18.11.2019 року, 03.08.2020 року).

З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_8 вбачається, що в період відбування покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» останній 10 разів заохочувався адміністрацією установи.

За період відбування покарання ОСОБА_8 адміністрацією установи характеризується посередньо, по відношенні до представників адміністрації поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе, заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, разом з тим, не завжди робить для себе належні висновки. Крім того, приймає участь у реалізації програми диференційовано-виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі в її реалізації не приймає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне.

Крім того, рішенням комісії установи (протокол №3 від 07.02.2023 року) засудженому ОСОБА_8 відмовлено у умовно-достроковому звільненні, як особі, що не довела своє виправлення.

Відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, визначеної з використанням підсистем «КАСАНДРА», у засудженого ОСОБА_8 встановлений середній рівень ризику, що свідчить про те, що засуджений на даний час становить суспільну небезпеку.

Умовно - достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Враховуючи дані про особу засудженого, який за період відбування покарання має посередню характеристику, активно почав заохочуватись адміністрацією установи лише у 2021 році, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування до засудженого умовно-дострокове звільнення, комісією установи засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні, що свідчить про те, що засуджений лише стає на шлях виправлення. Крім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних кримінальних правопорушень та звільнявся умовно-достроково, після чого продовжував вчиняти нові кримінальні правопорушення, що в сукупності з даними про те, що відносно ОСОБА_8 встановлений середній рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, що може вказувати на повторність вчинення ним нового кримінального правопорушення після звільнення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що до засудженого може бути застосовано умовно-дострокове звільнення не знаходять свого підтвердження та дають підстави суду вважати, що останній не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

На підставі викладеного, підстав для скасування ухвали суду за наведеними в апеляційній скарзі мотивами немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.07.2013 за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: