ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/5144/23
Провадження № 11кп/818/218/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника

ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

якою відмовлено в задоволенні подання начальника державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2020 року засуджено ОСОБА_7 за ч.1 ст.119 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. Цим же вороком постановлено зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10 березня 2020 року по 12 березня 2020 року включно.

28 червня 2023 року начальник ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» звернувся до Харківського районного суду Харківської області з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 серпня 2023 року відмовлено в задоволенні подання начальника державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зазначив, що матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст досліджених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2020 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 серпня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання.

В обґрунтування посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд не дослідив в повному обсязі дані характеризуючи його особу, та залишив поза увагою дані про те, що він довів своє виправлення, та не врахував: що на момент розгляду судом подання він був працевлаштований, продовжує працювати; мав дисциплінарне стягнення, яке було погашено; має чотири заохочення за сумлінну поведінку та працю; начальством установи характеризований з позитивного боку; відбув більш половини строку.

Зазначає, що судом не вірно зазначено, що цивільний позов у розмірі 50 158 грн. 92 коп. не відшкодовано, оскільки він частково його відшкодував, а саме 20 000 грн. На даний час позивач знаходиться за кордоном та не надав рахунок для подальшого відшкодування.

Окрім цього посилається на те, що судом не враховано, що його мати на даний час тяжко хвора, знаходиться в лікарні в критичному стані та потребує його догляду.

Також просить врахувати, що він вчинив нетяжкий злочин з необережності, щиро розкаявся.

На думку апелянта, суд, дуже суворо поставився до нього, відмовивши в задоволенні подання про його умовно-дострокове звільнення.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Засуджений та представник ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та представника ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який відстоював законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення, перевіривши матеріали судового провадження, матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого, колегія суддів дійшла наступного.

Мотиви суду

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.81 КК України та правовими позиціями, викладеними в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Згідно до приписів ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчила успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні засуджених.

Відповідно до ч.2 ст.67, ч.2 ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Таким чином, закон України про кримінальну відповідальність для застосування зазначеної правової пільги передбачає наявність саме двох вказаних правових підстав.

Стаття 6 КВК України визначає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

В той же час, дотримання порядку і умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст.9 КВК України є обов`язком засудженого.

Згідно з п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Порядок вирішення таких питань регламентується ст. 539 КПК України.

Крім того, відповідно до пп.2,17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарань більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як убачається з матеріалів провадження та ухвали районного суду, ОСОБА_7 засуджений вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2020 року засуджено ОСОБА_7 за ч.1 ст.119 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ«Хролівський виправний центр (№140)».

Початок строку - 10 грудня 2021 року, кінець строку - 04 грудня 2024 року.

Станом на час звернення до місцевого суду із поданням - 28 червня 2023 року засуджений відбув 1 рік 6 місяців 18 днів обмеження волі, лишилось 1 рік 5 місяців 12 днів.

Разом з тим, згідно матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_7 прибув до ДУ«Хролівський виправний центр (№140)» з ДУ «Крюківська виправна колонія (№ 29)» - 12 червня 2023 року, мав 3 заохочення, стягнень не мав.

Відповідно до характеристики складеною адміністрацією ДУ «Хролівский виправний центр (№ 140)» від 19 червня 2023 року, засуджений ОСОБА_7 прибув самостійно до державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» 10 грудня 2021 року за приписом Лозівського РВ в ФДУ «Центр пробації в Харківській області». З 10 грудня 2021 року по 21 березня 2022 року відбував покарання у ДУ «Хролівський виправний центр (№140)». Не був працевлаштований. За час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності притягувався один раз, стягнення погашено у встановленому законом порядку. Характеризувався посередньо.

З 21 березня 2022 року відбував покарання у ДУ «Крюковська виправна колонія (№ 29)». Стягнень не мав, чотири рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, характеризувався позитивно.

На підставі рішення Центральної комісії Департаменту від 31 травня 2023 року №2.14/20-2023 переведено для подальшого відбування покарання з дільниці для тримання осіб, засуджених до обмеження волі ДУ «Крюковська виправна колонія (№ 29)» до державної установи «Хролівський виправний центр (№140)».

З 12 червня 2023 року відбуває покарання в ДУ «Хролівський виправний центр (№140)».

Працевлаштований на контрагентському об`єкті державне підприємство «Харківський завод спеціальних машин», згідно ст. 60 КВК України, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі. Приймає активну участь в роботах з благоустрою державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», відноситься з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує якісно та у строк. Порушень техніки безпеки не допускає. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає.

Взагалі 8 разів заохочувався,адміністрацією установи, стягнень не має, характеризується позитивно.

Відповідно до ст.65 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення».

За характером скритний, самовпевнений. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки.

Згідно вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.05.2022 року позов на загальну суму 50158 гривень 92 копійки. Виконавчі листи до установи не надходили.

Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до ст. 82 КК України, могла бути застосована після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання призначеного судом, а саме не раніше ніж 07 грудня 2022 року.

Рішенням комісії державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)», від 27 грудня 2022 року засудженому відмовлено у застосуванні ст.82 КК України - заміна невідбутої частини покарання більш м`яким (виправними роботами з відрахуванням на користь держави у розмірі, встановленому вироком суду в межах від 10 до 20 відсотків) у зв`язку з тим, що засуджений написав заяву про відмову від застосування ст.82 КК України.

Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових заходів серед засуджених, згідно ст.66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». За характером скритний, самовпевнений. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки.

Відповідно до ст.59 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує шляхом телефонних розмов доброзичливі родинні зв`язки із матір`ю. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Згідно вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2020 року вину у вчиненому злочині визнає, розкаюється. Міру покарання вважає справедливою.

Після звільнення має наміри мешкати за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю в.о. начальника Лозівського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області вх. № 1060 від 12 квітня 2023 року.

Відповідно до висновоку адміністрації ДУ«Хролівський виправний центр (№140)»: засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. На підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.

Колегія суддів також бере до уваги пояснення засудженого ОСОБА_7 надані ним в судовому засіданні апеляційної інстанції, про те, що стягнення було накладено на нього у зв`язку приховуванням наявного телефону, оскільки він перебував у стані невизначеності, так як це був час саме початку війни та він боявся втратити зв`язок з рідними.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що висновки суду про те, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину та застосування до нього положень ст.81 КК України можливо лише після відбуття засудженим не менш трьох чвертей строку покарання є помилковими, оскільки останній був засуджений за ч.1 ст.119 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, що відповідно до ст.12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням.

Отже, аналізуючи в сукупності дані про поведінку ОСОБА_7 за весь час відбування ним покарання, а також враховуючи те, що станом на 01 лютого 2024 року невідбута частина строку покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2020 року, складає 10 місяців 3 дні, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами засудженого ОСОБА_7 про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 81 КК України при ухваленні рішення.

Відповідно до ст.ст.409, 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виявилось в незастосуванні судом закону, який підлягає застосуванню, тягне за собою скасування або зміну судового рішення.

За таких обставин, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 407 КПК України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції про звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2020 року на невідбутий строк покарання 10 місяців 3 дні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 серпня 2023 року про відмову засудженому ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - скасувати.

Подання начальника державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання - задовольнити.

На підставі ст.81 КК України звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2020 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання, що складає 10 (десять) місяців 3 (три) дні.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3