У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/84/24

№ 1-кс/183/66/24

04 січня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001585 від 05 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, без громадянства, з неповною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернулась до слідчого судді з клопотанням, у якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:прибувати по виклику до службової особи: слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який відповідно до Указу Президента України №451/2023 від 26 липня 2023 року продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Водночас, 10 листопада 2023 року у вечірній час доби, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 знаходився за адресою мешкання ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме з приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей момент ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 спільно, таємно викрасти майно за вищевказаною адресою, на що останній дав свою згоду, таким чином вони вступили в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій зазначений вище спільний умисел, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 у вказані час та місці, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, перелізли через паркан та зайшли на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де

ОСОБА_7 шляхом зняття скла з вікна проник до приміщення будинку, де відкрив вхідні двері будинку, через які ОСОБА_6 також проник до приміщення вказаного будинку. В подальшому, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні будинку, таємно викрали майно, а саме: вуглову шліфувальну машину марки «AG 232 Eurotec» у корпусі синього кольору, вартістю 1070,00 грн., та шуруповерт марки «Ижмаш Профи ИСШ-960» у корпусі синього кольору, вартістю 631,71 грн., яке належить потерпілій ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 з викраденим майном покинули місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1701,71 грн.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

25 грудня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовуючи ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що ОСОБА_6 офіційно або за наймом не працює, джерел доходу не має, неодружений, дітей не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків.

На теперішній час ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, а тому тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_6 у разі визнання його винним, буде спонукати останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 офіційно або за наймом не працює, джерел доходу не має, неодружений, дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, за адресою мешкання проживає без реєстрації, за місцем проживання характеризується посередньо, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків.

На теперішній час ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, а тому тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_6 у разі визнання його винним, буде спонукати останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що відносно ОСОБА_6 21 вересня 2021 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000493 за ч. 3 ст. 185 КК України (рішення станом на 04 січня 2024 року не прийнято), однак останній, не зважаючи на це, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого тяжкого кримінального правопорушення, що вказує на кримінальну направленість його поведінки, а отже дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , маючи можливість вільного пересування, зможе продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На підставі викладеного, слідча вважає, що з урахуванням наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та належної поведінки можливо при застосуванні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні, викладеним слідчим у клопотанні письмово.

Слідча також підтримала заявлене клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні вину свою визнав повністю, проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Як убачається з матеріалів клопотання, за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, 05 грудня 2023 року за номером 0001585 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

25 грудня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_8 , протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , протоколу допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколів огляду предмета, протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , висновку судового експерта № СЕ-19/104-23/45850-Д за результатами проведення судової дактилоскопічної експертизи та листа завідувача лабораторії криміналістичних видів досліджень ДНДЕКЦ МВС України № 19/104-8/4-57981-2023, протоколів пред`явлення предметів для впізнання за фотознімками, висновку експерта № СЕ-19/113-23/4585-ТВ за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , протоколів пред`явлення для впізнання осіб за фотознімками, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення та які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за яке передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, тому ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливість призначення судом йому реального покарання у разі визнання його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що відносно ОСОБА_6 21 вересня 2021 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000493 за ч. 3 ст. 185 КК України,однак останній, не зважаючи на це, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого тяжкого кримінального правопорушення, що вказує на кримінальну направленість його поведінки.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати по виклику до службової особи: слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001585 від 05 грудня 2023 року про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 22 лютого 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати по виклику до службової особи: слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити підозрюваного ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід / особиста порука, застава, домашній арешт/ та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження та прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_6 , під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено, підписано та оголошено о 08 год. 35 хв. 09 січня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1