печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисників-адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваної: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000272 від 23.08.2023 підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

21.10.2023 прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000272 від 23.08.2023 підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 від 23.08.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Київської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом ректора Національної академії внутрішніх справ у грудні 2011 року ОСОБА_6 призначено на посаду завідувача Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів належать органи Національної поліції.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерстві, внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Відповідно до підпункту з) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону), суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є поліцейські.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про запобігання корупції» (обмеження щодо використання службових повноважень чи свого становища), особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Таким чином ОСОБА_6 , обіймаючи посаду завідувача Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України є працівником правоохоронного органу.

Водночас ОСОБА_6 , здійснюючи свої повноваження, будучи працівником правоохоронного органу та зобов`язаним відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, всупереч присязі працівника поліції, порушуючи обмеження щодо використання службового становища, встановлені ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, використала надані їй владу та службове становище для одержання неправомірної вигоди, тобто вчинив корупційний злочин у сфері службової діяльності, за наступних обставин.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що, в кінці червня 2023 року ОСОБА_6 в силу займаної посади стало відомо, що ОСОБА_7 є студенткою 2-го курсу (2-КПД-1 (набір 2022) Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України заочної форми навчання, а також є старостою групи.

В кінці червня 2023 року, точна дата та час органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на направлений на особисте незаконне збагачення шляхом вимагання та отримання грошових коштів у ОСОБА_7 за вчинення в інтересах ОСОБА_7 дій з використанням свого службового становища, а саме за нестворення перешкод та успішну здачу екзаменів студентами групи 2-КПД-1 Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України та не прийняття рішення про відрахування ОСОБА_7 та студентів групи 2-КПД-1 через неуспішність.

На початку липня 2023 року, точна дата та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_6 із використанням месенджера «Telegram» зателефонувала до ОСОБА_7 та повідомила останній, що для того, щоб група продовжила навчання без проблем, ОСОБА_7 необхідно буде надати ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 50 000 гривень, а також про те, що у випадку ненадання неправомірної вигоди може бути прийнято рішення про відрахування ОСОБА_7 та студентів групи 2-КПД-1 через неуспішність.

У подальшому, 09.10.2023 о 15 год. 42 хв. при особистій зустрічі у адміністративному приміщенні Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України, що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 23, між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відбулась розмова, під час якої ОСОБА_6 повідомила про необхідність зібрати з кожного студента групи 2-КПД-1, яких є 25 чоловік по 1000 грн. та надати їй грошові кошти у зальній сумі 25 000 грн.

У подальшому, 16.10.2023 при особистій зустрічі у службовому кабінеті завідувача Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відбулась розмова, під час якої ОСОБА_6 поцікавилась у ОСОБА_7 чи принесла остання з собою обумовлену раніше суму грошових коштів.

Розуміючи, що ОСОБА_6 веде розмову про передачу їй неправомірної вигоди, діючи під контролем співробітників правоохоронного органу, 16.10.2023 о 15 год. 15 хв., перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_6 - завідувача Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України, ОСОБА_7 на її вимогу передала частину неправомірної вигоди у сумі 15 000 грн. за нестворення перешкод та успішну здачу екзаменів студентами групи 2-КПД-1 Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України та не прийняття рішення про відрахування ОСОБА_7 та студентів групи 2-КПД-1 через неуспішність, які ОСОБА_6 прийняла.

При цьому ОСОБА_6 повідомила про необхідність зустрітись та передання їй решти раніше обумовленої суми неправомірної вигоди 13.10.2023.

У подальшому 19.10.2023, о 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 прибула до адміністративної будівлі Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 23, де знаходячись у службовому кабінеті завідувача Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України ОСОБА_6 , розпочала з останньою розмову у ході якої, діючи під контролем працівників правоохоронних органів передала ОСОБА_6 обумовлену раніше суму неправомірної вигоди у розмірі 22 200 грн. за нестворення перешкод та успішну здачу екзаменів студентами групи 2-КПД-1 Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України та не прийняття рішення про відрахування ОСОБА_7 та студентів групи 2-КПД-1 через неуспішність.

Таким чином, завідувач Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вимаганні у ОСОБА_7 на початку липня 2023 року, точна дата та час органом досудового розслідування не встановлено, неправомірної вигоди у розмірі - 50 000 грн. та одержанні 16.10.2023 та 19.10.2023 нею як службовою особою, неправомірної вигоди від ОСОБА_7 у загальному розмірі 37 200 грн. для себе за нестворення перешкод та успішну здачу екзаменів студентами групи 2-КПД-1 Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України та не прийняття рішення про відрахування ОСОБА_7 та студентів групи 2-КПД-1 через неуспішність.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України - одержання службовою особою, неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням свого службового становища, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди.

19 жовтня 2023 о 15 год. 36 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

20 жовтня 2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, зокрема:

-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 22.08.2023;

-матеріали виконання доручення Вінницького управління ДВБ НП України;

-протокол допиту у процесуальному статусі свідка ОСОБА_7 від 23.08.2023;

-протоколом огляду від 25.08.2023;

-протокол додаткового допиту у процесуальному статусі свідка ОСОБА_7 від 17.10.2023;

-протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів від 16.10.2023;

-протоколом проведення негласних слідчих розшукових дій - контролю за вчиненням злочину від 02.09.2023;

-протоколом проведення негласних слідчих розшукових дій аудіо- від 17.10.2023;

-протоколом проведення негласних слідчих розшукових дій аудіо- від 16.10.2023;

-протоколом проведення негласних слідчих розшукових дій аудіо- від 17.10.2023;

-протоколами обшуку від 19.10.2023;

-протоколом затримання від 19.10.2023;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 19.10.2023;

-протоколами огляду сайту Міністерства юстиції - Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.10.2023;

-протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів від 19.10.2023;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення інкримінованого йому злочину є достатньою для застосування до особи запобіжного заходу.

У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, в ході обшуку 19.10.2023 кабінета ОСОБА_6 зафіксовано що остання придбала туристичні білети у Францію, а тому має всі можливості переховуватись від органу досудового розслідування;

2) Знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: враховуючи, що підозрюваній ОСОБА_6 інкримінується вчинення тяжкого злочину, остання може особисто чи опосередковано негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду через прохання, погрози, або іншим шляхом, вживати активних заходів щодо знищення, приховування або спотворення документів що можуть бути прихованими за місцем роботи останньої, які мають вагоме значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення та унеможливлення притягнення останнього до кримінальної відповідальності;

3) Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: підозрювана ОСОБА_6 в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які вже були та будуть допитані у процесуальному статусі свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме студентів групи 2-КПД-1 Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України;

4) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: ОСОБА_6 шляхом отримання консультацій, порад чи допомоги від сторонніх осіб, самостійно або ж опосередковано, може вживати інших заходів, які стануть перешкодою у кримінальному провадженні;

5) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується: з метою уникнення від кримінальної відповідальності за інкримінований злочин ОСОБА_6 може вчинити ряд інших злочинів, зокрема, останння може самостійно або з використанням третіх осіб підробити офіційні документи або ж створити неіснуючі на підтвердження своєї версії подій, яка може виправдовувати останню. Зокрема рішення щодо відсутності в останньої можливостей вчинити вказане кримінальне правопорушення (накази про відпустку, лікарняний, звільнення тощо).Так, відповідно до відкритих джерел ОСОБА_6 на даний час продовжує займати посаду завідувача Вінницького відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС України, що підтверджується участю останньої у проведені навчального процесу, перебування останньої у власному кабінет, надання вказівок підлеглим працівникам та студентам, однак в ході обшуку за місцем її проживання виявлено документ сумнівного походження щодо звільнення її із посади, що підтверджує наявність зазначеного ризику.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Підозрювана та її захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили відмовити, зазначивши, що підозрювана ОСОБА_6 заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, має незадовільний стан здоров`я.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 від 23.08.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Київської обласної прокуратури.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України - одержання службовою особою, неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням свого службового становища, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди.

19 жовтня 2023 о 15 год. 36 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

20 жовтня 2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Обставини вчинення кримінального правопорушення підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 ; протоколом огляду та вручення від 16.10.2023; протоколами обшуку від 19.10.2023; протоколом про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою); іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваній запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваної наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваної від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів. Окрім того,не підтверджується також ризик незаконного впливу на свідків, оскільки наказом від 21.08.2023 №1317 о/с ОСОБА_6 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обставин вчинення ОСОБА_6 інкримінованого їй діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваної виняткового запобіжного заходу.

Під час судового розгляду судом встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, має незадовільний стан здоров`я. Крім того, під час судового розгляду встановлено, що відповідно до наказу від 21 серпня 2023 року №1317 о/с ОСОБА_6 звільнено із займаної посади.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000272 від 23.08.2023, до 17.12.2023.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000272 від 23.08.2023 підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , громадянки України, раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці до 17 грудня 2023 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, зокрема:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звільнити підозрювану ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1