Справа № 646/4470/23
№ провадження 1-кп/646/566/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001063 від 20.04.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нечволодівка Куп`янського р-ну Харківської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, працюючої в КП «Комунальник Благоустрій», не заміжньої, має двох неповнолітніх дітей, позбавлена батьківських прав, яка раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_5 у серпні 2022 року у зв`язку із військовою агресією виїхав за межі України, залишивши доглядати за будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 та транспортним засобом ВАЗ 21011, жовтого кольору, д/н/з НОМЕР_1 , який розташовувався на подвір`ї вказаного будинку, своїй сусідці ОСОБА_3 передавши їй ключі від будинку, ключі від транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Приблизно у лютому 2023 року, у ОСОБА_3 , під час дії на території України воєнного стану, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене шляхом вільного доступу, яке належить ОСОБА_5 , шляхом його продажу іншій особі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 склала оголошення про продаж транспортного засобу, з яким вирушила на ринок розташований на пл. Стадіонній, м. Куп`янська. У березні 2023 року за вказаним оголошенням до ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_6 , який в подальшому повідомив своєму знайомому ОСОБА_7 про продаж автомобіля. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_3 домовилась з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не були обізнаними про злочинний умисел ОСОБА_3 , про зустріч за адресою АДРЕСА_3 , з метою оглянути транспортний засіб. Далі 06 березня 2023 року (точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не надалося можливим) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 , не підозрюючи про злочинний дії ОСОБА_3 , оглянув транспортний засіб та передав останній грошові кошти у сумі 3000 гривень. ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованому на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом його продажу, отримала від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 3000 гривень, після чого передала йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль ВАЗ 21011, жовтого кольору, д/н/з НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_3 та ключі від автомобіля, після чого ОСОБА_7 , який не був обізнаним про злочинні дії ОСОБА_3 , вказаний транспортний засіб перевіз за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_4 .

Отже своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 15720 гривень відповідно до висновку експерта № 577М від 29.05.2023 року.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначала про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, зібраними матеріалами справи, необхідність призначення останній покарання у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті КК України та про можливість застосування ст. 75 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному, погодилась з кваліфікацією вчиненого нею діяння та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті щодо неї.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. З клопотаннями та заявами не звертався.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, її показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченої та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченою, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченої; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваної, визнає їх доказаними в судовому засіданні.

Оскільки обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів, що характеризують її особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведеною та кваліфікує її дії

за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка працює, не заміжня, має двох неповнолітніх дітей, але позбавлена батьківських прав щодо них, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до вчиненого, позицію сторони обвинувачення та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують покарання та обставину, що обтяжує покарання, даних про особу обвинуваченої, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченої до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що її подальше перевиховання та попередження скоєння нею нових злочинів можливе без відбування покарання, у зв`язку із чим вона може бути звільнена від відбування покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з випробуванням.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої ст.ст. 69, 69-1КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність відповідних клопотань учасників процесу, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання судових витрат щодо проведення судової товарознавчої експертизи №577М від 29.05.2023 суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України, при цьому, належні докази щодо розміру процесуальних витрат щодо проведення вказаної судової експертизи по справі у матеріалах кримінального провадження відсутні. Посилання у супровідному листі ФОП ОСОБА_8 на адресу СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області про те, що: «Вартість висновку 716,94 грн. підлягає сплаті» суд не вважає належним підтвердженням розміру процесуальних витрат по справі.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню: транспортний засіб ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_4 - вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1