н/п 1-кп/953/1210/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000844 від 28.06.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно обвинувачених:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, -

встановила:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000844 від 28.06.2023, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Обвинуваченим обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 25.12.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинувачення.

Прокурор просив продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, подавши клопотання.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на відсутність наміру переховуватися від слідства, вказали, що не підтримують збройну агресію російської федерації, мають намір виконувати покладені на них судом обов`язки та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням засобу контролю.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на недоведеність продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - авокат ОСОБА_7 , проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 заперечувала, посилаючись на недоведеність продовження ісунвання ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, просила обрати відносно ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження тримання під вартою обвинуваченим з наступних підстав.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.08.2023 підозрюваним ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування - до 29.09.2023 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2023, відносно підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 37 днів, тобто до 01.11.2023 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.10.2023 відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 25.12.2023 включно, без визначення розміру застави.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , колегія суддів вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , судом враховується, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 раніше не судимі, мають постійне місце проживання, офіційно не працевлаштовані, холості, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинувачених або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших осіб.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Окрім того, суд враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання судді, останні можуть переховуватись від суду, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинувачених.

Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, застава не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому, суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених і виконання ними покладених судом обов`язків у справі.

Разом з цим, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-1 КК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При постановленні даної ухвали суд, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 при продовженні їм строку тримання під вартою, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, зокрема за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 314-317, 376 КПК України,колегія суддів, -

Постановила:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000844 від 28.06.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 16 лютого 2024 року (включно), без визначення застави.

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000844 від 28.06.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 16 лютого 2024 року (включно), без визначення застави.

Встановити строк дії ухвали до 16 лютого 2024 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3