Провадження №1-кп/127/365/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України (далі КК).

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про надання їй тимчасового доступу до речей та документів витягу реєстру досудових розслідувань.

Клопотання мотивоване тим, що захисником був направлений адвокатських запит з метою отримання доступу до запитуваних відомостей, однак 25.07.2023 у задоволенні такого запиту було отримано відмову. Натомість у запитуваних відомостях наявні дані щодо клопотання від 29.11.2021 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Необхідність отримання такого доступу захист мотивуює тим, що постанова слідчого від 06.12.2021 про зупинення провадження у справі викликає сумнів, як така, що не існувала на час здійснення досудового розслідування, відповідно, відомості про цю постанову до реєстру внесені не були. При цьому об`єктивні дані для зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні в слідчого виникли лише 09.12.2021. Наведені обставини, на переконання захисника обвинуваченої, свідчать про те, що постанова від 06.12.2021 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні була виготовлена слідчим після 09.12.2021.

Крім того, захисник посилався на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні було незаконно зупинене слідчим з 04.01.2022 по 11.04.2022. Зокрема, 04.01.2022 слідчий отримав ухвалу слідчого судді про задоволення скарги сторони захисту щодо призначення експертизи, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не відновив. Захисник також зауважив, що з ухвали слідчого судді від 11.01.2022 випливає, що ОСОБА_6 була присутня в судовому засіданні, в якому суддя звернув увагу слідчого на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні мало бути відновлене. Відповідне рішення про відновлення досудового розслідування слідчим було прийняте лише 05.05.2022 і цього ж дня слідчий звернувся до прокурора з клопотанням про продовження строку досудового розслідування.

Наведені обставини, на переконання захисника, свідчать про те, що постанова про зупинення досудового розслідування від 06.12.2021 не існувала і була виготовлена у подальшому без внесення відповідних відомостей про неї до реєстру досудових розслідувань.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисники в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Прокурор вважала, що правові підстави для задоволення клопотання сторони захисту відсутні.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту про витребування розширених відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), суд вважає за доцільне зауважити таке.

Заявляючи клопотання про витребування витягу з ЄРДР, сторона захисту послалась на ту обставину, що отримані відомості зможуть підтвердити або спростувати сумніви щодо дотримання стороною обвинувачення вимог КПК та Положення про порядок ведення ЄРДР.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 159 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з частиною другою статті 159 КПК тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Суд враховує, що статтею 161 КПК визначений перелік речей і документів, до яких заборонено доступ, якими є 1) листування або інші форми обміну інформацією між захисником та його клієнтом або будь-якою особою, яка представляє його клієнта, у зв`язку з наданням правової допомоги; 2) об`єкти, які додані до такого листування або інших форм обміну інформацією.

При цьому статтею 162 КПК визначений перелік речі і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Зокрема, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу.

Відповідно до частини п`ятої статті 163 КПК слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з абзацом першим частиною шостою статті 163 КПК слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до частини першої статті 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Зі змісту частини другої статті 84 КПК випливає, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з частиною першою статті 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до частини третьої статті 99 КПК сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Реченням другим частини третьої статті 99 КПК зроблене застереження, згідно з яким оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу. При цьому зі змісту частини четвертої статті 99 КПК випливає, що дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.

Отже, доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних документів на підтвердження вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень.

Верховний Суд (далі ВС) у постанові від 26.03.2019 (справа № 807/1456/17) зазначив, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них.

У постанові від 08.04.2020 (справа № 826/7244/18) ВС звернув увагу на те, що інформацією, яка містить таємницю досудового розслідування, є та, яку було створено або одержано відповідачем у кримінальному провадженні після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Доступ до такої інформації мають учасники кримінального провадження та інші особи у спеціальному порядку, визначеному КПК.

Крім того, у постанові від 09.09.2020 (справа № 761/28347/15-к) ВС дійшов висновку, що згідно з частиною другою статті 84 КПК витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру.

У постанові від 22.02.2021 (справа № 754/7061/15) ВС вчергове зауважив, що витяг з ЄРДР не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.

Отже, суд враховує, що сторона захисту заявила клопотання про надання тимчасового доступу до відомостей з ЄРДР, що в розумінні частини першої статті 99 КПК не є документом. Саме тому суд вважає, що в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись статтями 331, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до речей та документів розширеного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: