Справа № 703/3861/22

УХВАЛА

10 листопада 2023 року м. Сміла
встановила:
Скаргу мотивує тим, що в провадженні дізнавача відділу поліції № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Вважає таке процесуальне рішення дізнавача незаконним з огляду на наступне.
Підставами для закриття кримінального провадження дізнавач вказує, що заявником не зазначено, не надано доказів в чому саме полягає заподіяна їй шкода, котра відповідно до диспозиції ст.. 356 КК України, має бути оціночною. Такий висновок дізнавач робить з огляду на те, що у висновку експертного дослідження товарознавцем ОСОБА_7 зазначено те, що через те, що транспортний засіб відсутній, відсутні дані про його пробіг, інформація про умови його догляду, зберігання, експлуатації тощо, яка впливає на ринкову вартість за рахунок додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, відсутня інформація щодо його комплектності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення і оновлення складників, встановити ринкову вартість не є можливим; відсутність такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони злочину як заподіяння самовправними діями значної шкоди інтересам громадянина виключає наявність в діях складу злочину, передбаченого ст.. 356 КК України.
З вказаними підставами скаржниця не погоджується, оскільки дізнавач, маючи сумнів у ринковій вартості транспортного засобу, яким розпорядився всупереч її волі ОСОБА_8 , жодних дій щодо встановлення означеної вартості не вчинила, зокрема не винесла постанову про призначення у кримінальному провадженні авто товарознавчої експертизи. Посилання дізнавача в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, що товарознавцем ОСОБА_7 визначена середня ринкова ціна реалізованого ОСОБА_8 автомобіля свідчить про ненадання нею доказів в чому конкретно полягає заподіяна їй шкода слід визнати необґрунтованим, оскільки сам факт реалізації майна громадянина без його на те волі і відома є незаконним.
У контексті другої підстави для закриття кримінального провадження скаржниця вважає, що дізнавач у мотивувальній частині постанови взагалі не зазначила обґрунтування щодо відсутності, на її думку, у кримінальному провадженні такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони злочину як заподіяння самовправними діями значної шкоди. Дізнавач не обґрунтувала у мотивувальній частині постанови, чому сума 119 239 грн станом на 08.11.2022 є незначною шкодою, що завдана інтересам скаржниці.
В зв`язку з чим скаржниця вважає, що прийнята дізнавачем Шаповал постанова є незаконною, а тому просила її скасувати.
В судове засідання скаржниця не з`явилась.
Дізнавач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила провести засідання без її участі, проти задоволення скарги заперечувала.
Слідчий суддя - суддя, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Стаття 40-1 КПК України передбачає, що дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Досудове розслідування доручене дізнавачам ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Досліджені матеріали кримінального провадження містять повідомлення про початок досудового розслідування, письмові пояснення ОСОБА_8 , письмові пояснення ОСОБА_12 ; протокол допиту потерпілої ОСОБА_3 від 10.11.2022; висновок експертного дослідження № 53 від 08.11.2022; постанова про оголошення транспортного засобу у розшук від 07.03.2023; вказівки прокурора у кримінальному провадженні; письмові пояснення ОСОБА_8 від 26.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 10.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 08.08.2023; запити дізнавача та відповіді на них.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно до ч.5 ст.110 КПК України, постанова дізнавача має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закритті провадження дотримані не були, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування.
В постанові дізнавача про закриття кримінального провадження не в повній мірі обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій, крім допиту вищезгаданих свідків та потерпілого, дізнавач прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст.284 КПК України.
Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Відтак суд приходить до висновку що закриття кримінального провадження не підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України є передчасним.
Відповідно до вимог 110 КПК України постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст.93 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.
Частина 2 вказаної статті передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчий (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, фізичних осіб речей, документів, відомостей та іншої інформації, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим кодексом.
Статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі встановлення відсутності в діянні події кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів.
Крім того, статтею 2 КПК України встановлено, що основним завдання кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності, був притягнутий до відповідальності у мірі своєї відповідальності в міру своєї вини, щоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавач, приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без належної перевірки та аналізу всіх обставин, без проведення повного обсягу слідчих дій спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.
Зокрема, підстави зазначені дізнавачем у постанові про закриття кримінального провадження є формальними, дізнавачем не вказано які заходи вживалися ним для встановлення об`єктивних обставин.
Керуючись ст.303- 307 КПК України, слідчий суддя -
постановила:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1