Справа № 495/9617/23
№ провадження 1-кс/495/1954/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 12.09.2023 року надійшло клопотання слідчого відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження за № 0001076 від 10.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

10.09.2023 о 09.46 до відділення поліції №1 Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10.09.2023 приблизно о 03 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на південно західній околиці с. Міняйлівка, Білгород Дністровського району Одеської області, у напрямку с. Старосілля, Білгород Дністровського району Одеської області, на відстані 2000 метрів від початку населеного пункту с. Міняйлівка, де з використанням запальчники та сірників здійснив умисне знищення майна, шляхом підпалу транспортного засобу марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 (білого кольору), власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , та та перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останньому майнової шкоди, сума збитку встановлюється.

10.09.2023 за вказаним фактом відділенням № 1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області розпочато кримінальне провадження за № 0001076 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, процесуальне керівництво яким здійснюється Білгород-Дністровською окружною прокуратурою.

При виїзді на місце події було встановлено, що на протязі тривалого часу між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були неприязні відносини, з приводу спричинення тілесних ушкоджень знайомим ОСОБА_6 ОСОБА_7 . У зв`язку з чим, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вирішив також поквитатися з потерпілим, і вчинив вищевказаний злочин.

На місце події слідчо оперативною групою було зібрано достатні фактичні дані, оглянуто місце події - південно західну околицю с. Міняйлівка, Білгород Дністровського району Одеської області, у напрямку с. Старосілля, Білгород Дністровського району Одеської області, на відстані 2000 метрів від початку населеного пункту с. Міняйлівка, де було виявлено у згорівшому стані автомобіль марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 (білого кольору), власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , та який перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 .

В ході проведення огляду місця події був залучений головний інспектор ВЗНС Білгород Дністровського РУ ОСОБА_8 та старший спеціаліст криміналіст відділення №1 СВ Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та під час огляду місцевості та транспортного засобу було виявлено та вилучено зразки з пожежного сміття і відсіку двигуна, поміщених у присутності понятих та учасників до спеціального пакету НПУ № WAR 1265944 - передані до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область Білгород Дністровський район, смт. Сарата, вул. Ігнаца Ліндла, 42, та транспортний засіб марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 (білого кольору), поміщений до внутрішнього майданчику ВП №1 Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: смт Сарата, вул. Ігнаца Ліндла, 42.

10.09.2023 року слідчим в подальшому було винесено постанову про приєднання вилучених предметів до провадження в якості речових доказів.

У зв`язку зі викладеним, з метою збереження речових доказів та забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, а також з метою додержання розумних строків досудового розслідування та досягнення дієвості цього провадження, виникла необхідність у застосуванні передбачених законом заходів забезпечення кримінального провадження на підставі чого слідчий просив клопотання задовольнити та накласти арешт на вказане вище майно.

Позиції сторін та явка учасників.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву у якій просив клопотання розглядати за його відсутності.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотивація суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні № 0001076 від 10.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.123 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Частиною другою ст.167 КПК України встановлюється, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Під час досудового розслідування кримінального провадження в ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено зразки з пожежного сміття і відсіку двигуна, поміщених у присутності понятих та учасників до спеціального пакету НПУ № WAR 1265944 та транспортний засіб марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 (білого кольору).

Постановою слідчого від 10.09.2023 вказане майно на підставі положень п.8 ч.2 ст.40, ст.94, ч.2 ст.100, ч.1 ст.98, ч.3 ст.110 КПК України визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається якщо слідчий не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши надані матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не зазначено завдання, для виконання (досягнення) якого він просить суд накласти арешт на пожежне сміття, не міститься посилання на докази, що свідчать про намір власника чи іншої особи знищити майно.

Питання про зберігання речових доказів по кримінальному провадженню, вирішується з урахуванням положень Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Відповідно до п. 20 цього Порядку, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Частиною 2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 11 ст.170 КПК України зазначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Таких обставин слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не наведено.

З урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 слідчий суддя зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Слідчий суддя в ході розгляду питання про накладення арешту на зазначене вище майно дійшов висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль шляхом заборони відчуження. Органом досудового розслідування не доведений жоден з ризиків, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, які б вимагали застосування арешту з забороною користуватись автомобілем. Перебування автівки та напівпричепу у фактичному володінні та користуванні особи, у якої його було вилучено, не перешкоджає проведенню досудового розслідування.

Згідно з ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя зазначає, що накладення арешту у вигляді заборони відчуження, виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи володільця майна потребам досудового розслідування. З урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту у вигляді заборони відчуження і користування а час проведення необхідних слідчих дій щодо деревини з метою збереження речових доказів, на підставі чого клопотання підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно зазначає, що слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, у кримінальному провадженні не призначено проведення експертиз з вказаним майном.

Враховуючи те,що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність клопотання задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження за № 0001076 від 10.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити частково.

Заборонити відчуження автомобілю марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 (білого кольору), власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1