У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2024 Справа №607/2712/24 Провадження №1-кс/607/844/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в місті Тернополі клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

1. Суть та зміст поданого клопотання.

06.02.2024 року до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 із письмовим клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.11.2023 року у кримінальному провадженні №0000085 від 26.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 Кримінального кодексу України, на виявлене та вилучене під час обшуків 03.11.2023 року майно, серед якого: автомобіль марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 ; свідоцтво серії НОМЕР_3 про реєстрацію автомобіля марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 ; ключі запалювання до автомобіля марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , які на праві власності належать ОСОБА_5 .

Вказане клопотання мотивовано тим, що 26.05.2023 року групою слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області розпочато кримінальне провадження №0000085, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

Також зі змісту зазначеного клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб на території Тернопільської та інших областей України упродовж тривалого часу, діючи за попередньою змовою, організувала незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів та тютюну, а також виготовлення, зберігання та збут указаних товарів з використанням незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного податку.

Як наслідок, надалі за часом, було проведено низку обшуків, в ході яких було виявлено та вилучено речі та документи, які на переконання слідчих, мали значення для кримінального провадження.

Так, 03 листопада 2023 року старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2023 року у справі № 607/20971/23 було проведено обшук у транспортному засобі марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті вказаного обшуку було виявлено та вилучено належне ОСОБА_5 майно, а саме: транспортний засіб марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_4 , VIN - НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; ключі запалювання до вказаного автомобіля.

Надалі, по вказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року (справа № 607/21580/23) було накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , зокрема на: автомобіль марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_5 , VIN - НОМЕР_2 ; свідоцтво серії НОМЕР_3 про реєстрацію автомобіля марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_4 , VIN - НОМЕР_2 ; ключі запалювання до автомобіля марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_5 , VIN - НОМЕР_2 .

Транспортний засіб марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_5 , VIN - НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_5 .

Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року, метою для накладення арешту на майно ОСОБА_5 слугувало забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Зі змісту вказаного клопотання слідує, що ОСОБА_5 як власник майна - автомобіля марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_5 , VIN - НОМЕР_6 , не має жодного відношення до будь-яких протиправних дій.

Також в обґрунтування поданого клопотання адвокат посилається на те, що вказаний транспортний засіб є фактично єдиним засобом для пересування ОСОБА_5 . Також, ОСОБА_5 є пенсіонером та особою похилого віку, який має регулярні проблеми зі здоров?ям, а тому змушений періодично відвідувати лікарів, купувати необхідні ліки, вітаміни тощо. До лікарських установ (поліклінік) та аптек він час від часу добирався саме за допомогою свого транспортного засобу, паркуючи його неподалік.

Окрім цього, оскільки ОСОБА_5 проживає в сільській місцевості, тому арешт на даному транспортному засобі ставить в скрутне та незручне становище, як його самого, так і його близьких. Існування подальшого арешту порушує його право власності. При цьому, оскільки транспортний засіб було вилучено у ОСОБА_5 ще на початку листопада 2023 року, то, фактично, останній вже протягом трьох місяців позбавлений можливості володіти та користуватись своєю власністю. До всіх лікарських установ він змушений добиратись пішки. На вказаному транспортному засобі немає жодної інформації чи іншої доказової ваги в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 26 травня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України. Окрім цього, ОСОБА_5 не має жодного процесуального статусу по вказаному кримінальному провадженні, підозра у вчиненні кримінального правопорушення йому не вручалась, тому вказана обставина ще раз доводить про те, що він не знав і не міг знати про будь-яке незаконне використання свого транспортного засобу.

Стосовно тверджень прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 щодо доповнення його клопотання ще однією метою, а саме необхідністю арешту вищевказаного майна для забезпечення можливої спеціальної конфіскації, адвокат у клопотанні зазначив, що відповідно до п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Відповідно до правової позиції Верхового Суду, висловленої у його постанові від 24 листопада 2020 року по справі № 153/112/20, Верховний Суд зазначає, що згідно з пунктом 4 частини 1 статті 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Приймаючи рішення про конфіскацію автомобіля ВАЗ-2106, суди керувалися тим, що цей транспортний засіб був знаряддям вчинення інкримінованого злочину. Колегія суддів не погоджується з таким широким трактуванням цього поняття та вважає, що знаряддями вчинення злочину є лише ті предмети, що були використані для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення. Таку позицію Суд вже висловлював у справі № 748/1457/19. Оскільки автомобіль ВА3-2106 не був знаряддям вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК, то і не підлягає спеціальний конфіскації відповідно до пункту 4 частини 1 статті 96-2 КК.

Отже, із урахуванням того, що ОСОБА_5 є власником транспортного засобу марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_1 , разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який не знав і не міг знати про будь-яке незаконне використання свого транспортного засобу, а також те, що стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів обізнаності власника про протиправне використання вказаного транспортного засобу, твердження прокурора про необхідність накладення арешту на майно для забезпечення можливої спеціальної конфіскації є необґрунтованими та суперечать вимогам кримінального законодавства.

Окрім цього, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, необхідність арешту майна для забезпечення можливої спеціальної конфіскації була доповнена під час судового розгляду прокурором усно, в той час як згідно вимог кримінального процесуального закону передбачено письмову форму клопотання до слідчого судді про арешт майна, в якому, зокрема, повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна (п.1 ч.2 ст. 171 КПК України).

Таким чином, враховуючи те, що на даний час потреба і мета, з якою накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме транспортний засіб марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_1 , разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключами запалювання до вказаного автомобіля відпала, оскільки по кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії з використанням транспортного засобу, тому в подальшому застосуванні арешту щодо даного автомобіля, на переконання адвоката, відпала потреба, відтак останній вважає за необхідне клопотати про скасування арешту належного ОСОБА_5 майна.

Враховуючи вищенаведене, просить скасувати арешт.

2. Рішення щодо розгляду клопотання у відсутності особи, яка заявила клопотання.

Особа, яка заявила клопотання - адвокат ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду вказаного клопотання, в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його та власника (володільця) майна - ОСОБА_5 участі, що не перешкоджає розгляду клопотання про скасування арешту майна.

3. Висловлена в судовому засіданні особою, за клопотанням якої було арештовано майно, позиція щодо поданого адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 клопотання про скасування арешту майна.

Особа, за клопотанням якої було арештовано майно прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив свої заперечення щодо задоволення заявленого адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.11.2023 року у справі № 607/21580/23, обґрунтовуючи свою позицію тим, що на даний час всі необхідні експертизи у даному кримінальному провадженні ще не проведені, а тому з огляду на те, що арешт на майно у кримінальному провадженні був накладений як на речові докази, а також з метою подальшого застосування спеціальної конфіскації у даному кримінальному провадженні, просить відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Крім того, прокурор в судовому засіданні просив врахувати, що хоча власник (володілець) майна ОСОБА_5 не є фігурантом у даному кримінальному провадженні, однак родичі останнього, за версією досудового слідства, являються причетними до вчинення злочинів. На підтвердження своїх заперечень прокурор надав слідчому судді копію витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні за №0000085 від 26.05.2023 року та копії протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за річчю від 12.10.2023 року та 31.10.2023 року.

4. Норми кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви та оцінка слідчого судді.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши пояснення особи, за клопотанням якої було арештовано майно, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Так, арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, чи може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб або для забезпечення цивільного позову. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судової процедури для забезпечення гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Порядок скасування арешту майна у кримінальному провадженні визначено та регламентовано положеннями статті 174 КПК України.

У відповідності до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.11.2023 року у справі №607/21580/23 за клопотанням прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000085 від 26.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 Кримінального кодексу України, накладено арешт, в тому числі, на свідоцтво серії НОМЕР_3 про реєстрацію автомобіля марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; ключі запалювання до автомобіля марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; автомобіль марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , які вилучено 03.11.2023 під час обшуку транспортного засобу марки «MAN LE 8.160», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Надаючи оцінку доводам адвоката про те, що в подальшому арешті майна відпала потреба, слідчий суддя враховує, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, при дослідженні слідчим суддею матеріалів клопотання про скасування арешту майна встановлено, що доказів в його обґрунтування слідчому судді не надано, заявник при зверненні до суду не довів обставин, на які посилається у своєму клопотанні, оскільки долучені до клопотання документи не доводять в повній мірі обґрунтованості заявлених вимог про скасування арешту та не спростовують мети його застосування, обставин викладених в ухвалі про накладенні арешту, а також того, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного на належний ОСОБА_5 транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію такого транспортного засобу та ключі запалювання до вказаного автомобіля в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000085 від 26.05.2023 року, втратив свою актуальність та підстави, які діяли на момент його застосування, відпали.

Окрім того, слід зазначити, що посилання адвоката ОСОБА_4 на те, що ОСОБА_5 не знав і не міг знати про будь-яке незаконне використання свого транспортного засобу, а також, що останній не має жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні, зокрема не є підозрюваним у межах кримінального провадження №0000085 від 26.05.2023 року, не є законом визначеними підставами для скасування арешту майна, оскільки з огляду на положення ч.ч.2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тобто арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

З огляду на викладене, адвокатом ОСОБА_4 у клопотанні не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та не доведено необґрунтованості накладення такого арешту. До того ж, слідчому судді не надано доказів, які б могли беззаперечно підтвердити відсутність подальшої потреби у накладенні арешту на зазначене майно.

В свою чергу, наведені прокурором в судовому засіданні пояснення свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000085 від 26.05.2023 року виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в ст. 170 КПК України.

Отже, на думку слідчого судді, таке втручання органу досудового розслідування у права і свободи особи на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

5. Висновки слідчого судді.

Отже, із урахуванням того, що на даний час із вказаним майном, на яке накладено арешт, та яке є речовими доказами у кримінальному провадженні, не проведено усіх процесуальний дій, заявником у клопотанні не доведено, що потреба у застосуванні накладеного арешту відпала або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1