Справа № 573/2466/23
Номер провадження 1-кп/573/253/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 30 жовтня 2023 року за №0000570, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Терни Недригайлівського району Сумської області, зі спеціальною середньою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- за ст. 1261 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2023 року, близько 19:00 год, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесну сварку зі своєю дружиною ОСОБА_4 , під час якої виражався нецензурною лайкою на адресу останньої, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 08 лютого 2023 року ОСОБА_5 за вказаним фактом визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Окрім цього, 06 жовтня 2023 року, близько 19:10 год, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесну сварку зі своєю дружиною ОСОБА_4 , під час якої виражався нецензурною лайкою на адресу останньої, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_5 за вказаним фактом визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Окрім цього, 27 жовтня 2023 року, близько 18:00 год, ОСОБА_5 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 1732 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї, не зважаючи на вжиті заходи, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи свою перевагу за фізичним станом, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сімейну сварку зі своєю дружиною ОСОБА_4 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, тим самим завдав шкоди її психічному здоров`ю, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_4 30 жовтня 2023 року звернулась з письмовою заявою до поліції за фактом вчинення щодо неї домашнього насильства з боку її чоловіка ОСОБА_5 .

Внаслідок вчинення умисних, протиправних дій з боку ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_4 зазнала психологічного насильства, яке виразилося в словесних образах нецензурною лайкою, сварках, приниженні її честі і гідності, які викликали у останньої психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи №1798 від 18 грудня 2023 року емоційний стан ОСОБА_4 , стан її психічної напруги та фрустрованості знаходяться у причинному зв`язку з діями ОСОБА_5 .

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 27 жовтня 2023 року, близько 18 год, вчинив зі своєю дружиною ОСОБА_4 сімейну сварку, в ході якої голосно кричав на її адресу нецензурною лайкою та образливими словами. Раніше він також щодо дружини вчиняв домашнє насильство, за що у лютому та жовтні 2023 року притягувався до адміністративної відповідальності. У вчиненому розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якиими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суда немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_5 кваліфікує за ст. 1261 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує таке.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 задовільно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачений критично оцінив вчинений ним злочин та попросив вибачення у потерпілої; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини його вчинення; вперше притягується до кримінальної відповідальності; є особою похилого віку.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та подружжя.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, відповідати скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт та обмеження волі призначити неможливо, бо він є особою, яка досягла пенсійного віку. А покарання у виді арешту не буде сприяти його виправленню.

З урахуванням наведеного вище та обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 1261 КК України, без ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, що буде достатнім для того, щоб він довів своє виправлення.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_5 не застосовувався.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з чим з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за залучення експерта у розмірі 9959,20 грн.

Речові докази у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 1261 КК України, і призначити йому покарання у виді позбалення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 9959 грн 20 коп. процесуальних витрат.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя