КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/4808/2023 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року у кримінальному провадженні №0005787, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною середньою освітою, вдівця, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 на відшкодування матеріальної шкоди 100000 (сто тисяч) грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0005787 у розмірі 13109 (тринадцять тисяч сто дев`ять) грн. 80 коп.

Судом визнано доведеним, що 17.09.2017 року о 20.59 водій ОСОБА_7 , у порушення вимог підпункту «в» пункту 31.4.1 Правил дорожнього руху України(далі - ПДР України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, керуючи автомобілем «ГАЗ 33021», р/н НОМЕР_1 , з технічно несправною гальмовою системою, рухаючись в напрямку м. Києва проїзною частиною вулиці Київської в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області навпроти будівлі № 15, в порушення вимог п. 1.5 ПДР України був неуважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну та з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог п. 12.3 ПДР України, будучи об`єктивно спроможним виявити пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину вулиці Київської зліва на право відносно напрямку руху автомобіля «ГАЗ 3302», р/н НОМЕР_1 , негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля «ГАЗ 3302», р/н НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_10 .

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місця події був доставлений до Києво-Святошинської ЦРЛ з тяжкими тілесними ушкодженнями за критерієм небезпеки для життя, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог підпункту «в» п. 31.4.1, п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, та п. 12.3 Правил дорожнього руху України перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року скасувати, кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи; докази, надані стороною обвинувачення, суперечливі та не доводять наявність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України; наполягає, що несправність гальмівної системи стала внаслідок ДТП, а пішоход ОСОБА_10 з`явився на проїзній частині раптово і він не мав об`єктивної можливості уникнути наїзду; судом не надано належної оцінки діям пішохода ОСОБА_10 , який у стані алкогольного сп`яніння перетинав проїзну частину вулиці Київської зліва на право відносно напрямку руху автомобіля «ГАЗ 3302», р/н НОМЕР_1 ; також не встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку між його діями та настання наслідків.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив вирок суду залишити без зміни; обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, обговоривши й обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на повно та об`єктивно досліджених у судовому засіданні і належним чином оцінених та наведених у вироку доказах.

Такі висновки суду першої інстанції підтверджуються наступними доказами: даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, проведеного за участю водія ОСОБА_7 та двох понятих; даними висновку експерта № 501 від 26.09-10.11.2017 про те, що смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; даними висновку експерта № 194/Д/501 від 19.10-17.11.2017 року про те, що виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо при ДТП; при цьому через тривале перебування в стаціонарі кров для судово-токсикологічної експертизи під час розтину з трупа не бралась (том 1 а.с. 107-108); даними висновку № 12-1/2121 від 17.01.2018 року експерта ОСОБА_11 про те, що система робочого гальма «ГАЗ 3302», р/н НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в технічно-несправному стані через пошкодження гальмівного трубопроводу приводу гальм переднього лівого колеса; встановити, в якому стані знаходилась система робочого гальма автомобіля «ГАЗ 3302», р/н НОМЕР_1 , до ДТП, не виявляється можливим (том 1 а.с. 115-118, том 2 а.с. 21-24); даними протоколу огляду транспортного засобу - автомобіля «ГАЗ 3302», р/н НОМЕР_1 , проведеного 02.06.2020 слідчим за участю двох понятих та спеціалістів КНДЕКЦ ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів про те, що при перевірці гальмівної системи - натисканні на гальма - у моторному відсіку із гальмівної трубки зовні видно витік «бризки» гальмівної рідини у місці пошкодження, у зв`язку з чим дану трубку від`єднано від місця кріплення з метою вилучення і дослідження. При дослідженні транспортного засобу в системі рульового управління - рульового керма та елементів підвіски технічних несправностей не виявлено. (том 1 а.с. 119-135); даними висновку № 12-1/1573 від 03.08.2020 року експерта ОСОБА_14 про те, що в ході дослідження виявлено пошкодження гальмівного трубопроводу приводу гальм переднього лівого колеса автомобіля марки «ГАЗ 33021», р/н НОМЕР_1 , що утворилось внаслідок тертя, в подальшому - наскрізного зношування (стирання) поверхні досліджуваного об`єкта та призвели до його розгерметизації. Виявлені пошкодження гальмівного трубопроводу приводу гальм переднього лівого колеса автомобіля «ГАЗ 33021», р/н НОМЕР_1 , утворилось до дорожньо-транспортної пригоди внаслідок контактування досліджуваного предмету з тросом дросельного вузла автомобіля марки «ГАЗ 33021», р/н НОМЕР_1 . Виявлені пошкодження гальмівного трубопроводу приводу гальм переднього лівого колеса автомобіля марки «ГАЗ 33021», р/н НОМЕР_1 , водій міг виявити в процесі технічного обслуговування та експлуатації автомобіля (том 1 а.с. 140-144); даними висновку № СЕ-19/111-21/22313-ІТ від 07.06.2021 року експерта ОСОБА_12 про те, що рульове керування автомобіля марки «ГАЗ 33021», р/н НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП не виявлено. Система робочого гальма автомобіля «ГАЗ 33021», р/н НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в технічно-несправному стані через відсутність на момент огляду гальмівного трубопроводу, ведучого до гальмівних механізмів передніх коліс. При встановленні гальмівного трубопроводу приводу гальм передніх коліс система робочого гальма автомобіля «ГАЗ 33021», р/н НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. (том 1 а.с. 151- 154).

При цьому, суд не взяв до уваги та визнав неналежними доказами дані протоколів слідчих експериментів від 13.05.2021 року за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , висновок № СЕ-19/111-21/22318-ІТ від 24.05.2021 року експерта ОСОБА_16 , який проводив розрахунки, виходячи з даних, отриманих при слідчому експерименті за участю ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_15 , з огляду на те, що при проведенні слідчого експерименту було використано транспортний засіб, подібний до того, за кермом якого ОСОБА_7 потрапив в ДТП, проте який мав суттєві відмінності в технічних характеристиках освітлювальних приладів (фар), що суттєво вплинуло на обрахунку видимості пішохода.

Допитані в суді першої інстанції експерти ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 дали показання про те, що пошкодження гальмівного трубопроводу в автомобілі «ГАЗ 33021», р/н НОМЕР_1 , є довготривалим та його міг виявити водій, оскільки це пошкодження знаходиться в доступному місці, а відтак ОСОБА_7 здійснив наїзді на пішохода ОСОБА_10 , оскільки при виявленні пішохода він не зміг зупинити керований ним транспортний засіб через несправність гальмівної системи автомобіля «ГАЗ 33021», р/н НОМЕР_1 , яку міг виявити, якби слідкував за технічним станом транспортного засобу, а тому доводи апелянта у цій частині є безпідставними.

А відтак ОСОБА_7 міг і повинен був виявити технічну несправність автомобіля і саме неспрацювання гальмівної системи автомобіля, яка і стала причиною наїзду на потерпілого, якого водій мав об`єктивну можливість вчасно виявити і уникнути наїзду на нього. Однак не зміг цього зробити внаслідок несправності гальмівної системи.

Доводи обвинуваченого про неповноту судового розгляду, яка виразилася в ігноруванні показань свідка ОСОБА_15 - пасажира автомобіля ОСОБА_7 , колегія суддів уважає безпідставними, оскільки вказаний свідок допитаний, проте суд визнав його показання неналежним доказом, оскільки при проведенні слідчого експерименту був використаний транспортний засіб, подібний до того, за кермом якого ОСОБА_7 потрапив в ДТП, який мав суттєві відмінності в технічних характеристиках освітлювальних приладів (фар), що суттєво вплинуло на обрахунку видимості пішохода, і з такими висновками погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Отже, доводи апелянта про те, що у діях обвинуваченого ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки його дії не знаходяться у прямому причинно-наслідкому зв`язку із виникнення ДТП, а відтак і смертю ОСОБА_10 , - є неспроможними та спростовуються дослідженими доказами.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання з дотриманням вимог ст. 65 КК України, яке, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При перегляді апеляційним судом вироку суду першої інстанції істотних порушень КПК України, що унеможливлювали би прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, не встановлено; порушення, на які посилаються у своїх апеляційних скаргах обвинувачений, не впливають на доведеність його винності, кваліфікацію його дій та призначення йому покарання.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування, передбачених ст. 409 КПК України, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарги обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - без зміни.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:______________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4