Справа № 472/133/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

09 лютого 2024 року смт Веселинове

Слідчий суддя Веселинівського районного суду Миколаївськоїобласті ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , слідчого Вознесенського РУП ГУНМ в Миколаївській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вознесенського РУП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровка, Веселинівського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, проживающого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, проходить військову службу,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 року старший слідчий Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням №0000149 від 02.02.2024 відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В клопотанні зазначено, що 25.03.2022 року ОСОБА_5 призвано на строкову військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та того ж дня направлено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Відтак, ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , у невстановлений в ході слідства час, спосіб, місці та у не встановленої особи, діючи умисно, розуміючи суспільну небезпечність діяння, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу та крайньої необхідності, придбав осколкову ручну гранату М-67 яка відноситься до категорії бойових припасів, та у подальшому незаконно перевіз її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав її до 08.02.2024 року.

ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України 08.02.2024 року, та 09.02.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, існують ризики, передбачені п.п 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та вчиняти інші кримінальна правопорушення.

На підставі викладеного слідчий просить обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначаючи, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, вказавши на наявність ризиків, що передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 02.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

08.02.2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 09.02.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.03.2022 року ОСОБА_5 призвано на строкову військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та того ж дня направлено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Відтак, з 25.03.2022 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 мав статус військовослужбовця по мобілізації.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних сил України, діючи в супереч положенням Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 "Про затвердження Положення про дозвільну систему", Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 "Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів", у невстановленому в ході слідства місці, у невстановлений час та спосіб та у не встановленої особи, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу та крайньої необхідності, придбав осколкову ручну гранату М-67 яка відноситься до категорії бойових припасів.

У подальшому, маючи умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений час та з неустановленого досудовим розслідування місця, ОСОБА_5 перевіз вищезазначену осколкову ручну гранату М-67 яка відноситься до категорії бойових припасів, до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ,, де і продовжив її зберігання до 08.02.2024.

08.02.2024 року під час обшуку домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено бойовий припас а саме ручну осколкову гранату типу М-67.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного за місцем його постійного проживання, наявність постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 181 КПК України до особи, яка підозрюєтьсяабообвинувачується у вчиненнізлочину, за вчиненняякого законом передбаченопокарання у видіпозбавленняволі, може бути застосованодомашнійарешт, якийполягає в забороніпідозрюваному, обвинуваченомузалишатижитлоцілодобовоабо у певнийперіоддоби.

Кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України, викладену в повідомленні про підозру, сторона захисту не оспорювала. Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 від 08.02.2024 року; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів, зокрема бойової гранати типу М-67; іншими матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Слідчим та прокурором під час розгляду клопотання не доведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Так, слідчий суддя вважає, що запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період часу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки та є військовослужбовцем.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи викладені обставини, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 та з метою належного виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню із застосуванням відносно ОСОБА_5 домашнього арешту у певний період доби.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період дії запобіжного заходу залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу із 18 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби строком на два місяці, а саме до 09 квітня 2024 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого у разі виклику, здійсненого в порядку ст.133 КПК України; не відлучатись із Вознесенського району Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На підставі ч.3 ст. 202 КПК України негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена на підставі п.4 ч.1 ст. 309 КПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1