УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 364/422/21

провадження № 51-6777ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Володарського районного суду Київської області від 18 квітня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, Володарський районний суд Київської області ухвалою від 18 квітня 2023 року залишив без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку цього ж суду від 21 січня 2022 року.

Київський апеляційний суд ухвалою від 22 серпня 2023 року залишив без задоволення апеляційну скаргу засудженого, а ухвалу Володарського районного суду Київської області від 18 квітня 2023 року - без змін.

Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Володарського районного суду Київської області від 18 квітня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги, стверджує, що під час здійснення провадження в місцевому суді допущено порушення приписів ч. 1 ст. 464 та ч. 2 ст. 76 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки розгляд його заяви здійснювала суддя ОСОБА_5 , яка не мала на це права, адже ця ж суддя ухвалила вирок про перегляд якого порушувалося питання. Крім того, на переконання скаржника, склад суду було визначено без автоматизованого розподілу з огляду на те, що в матеріалах провадження наявний лише протокол автоматизованого розподілу, проте відсутній звіт такого розподілу.

Заразом, касатор указує про здійснення провадження судом апеляційної інстанції за відсутності захисника, а також потерпілого та його представника.

Засуджений зазначає, що 22 серпня 2023 року розгляд в суді апеляційної інстанції здійснював упереджений склад суду та брав участь упереджений прокурор; показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час досудового розслідування були взаємовиключними, проте місцевий суд усупереч клопотанню не допитав основного свідка - ОСОБА_7 .

Посилається й на те, що адвокат ОСОБА_8 був зацікавленою особою через наявність тісних зв`язків між останнім та дружиною засудженого, а тому не подав апеляційну скаргу на вирок Володарського районного суду Київської області від 21 січня 2022 року; перекваліфікація кримінального правопорушення здійснена нібито судом апеляційної інстанції, а не постановою прокурора (без внесення відомостей до ЄРДР, без погодження з керівником відділу та без ухвали слідчого); діагнози в медичній картці стаціонарного хворого та висновок судово-медичного експерта ОСОБА_9 різняться між собою за кількістю та локалізацією ушкоджень; висновок експерта від 07 квітня 2021 року № 231 не є дійсним, оскільки містить підпис лікаря ОСОБА_10 , яка не була присутня під час проведення експертизи.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Крім того, системне тлумачення статей 91, 459, 462 КПК вказує на такі ознаки нововиявлених обставин: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінального провадження у звичайному порядку (у судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлено обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Тобто це так звана ревізійна стадія, під час якої суд не розглядає справи по суті, вона не є повторною апеляцією чи касацією та не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження й усунення суперечностей у доказах, натомість суд на цій стадії лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду під час ухвалення судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.

Із копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції вбачається, що заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Місцевий суд, обґрунтовуючи рішення, вказав про безпідставність тверджень засудженого стосовно того, що під час постановлення вироку судом не було залучено за його ініціативою до судового розгляду як свідка дружину ОСОБА_11 для допиту, оскільки жодних клопотань щодо цього питання не надходило, що підтверджується як змістом самого вироку, так і протоколами судових засідань.

Суд також зазначив, що не є нововиявленою обставиною припущення ОСОБА_4 про наявність тісного зв`язку між ОСОБА_11 та захисником ОСОБА_8 .

Вказав місцевий суд і про те, що не є нововиявленою обставиною зміна правової кваліфікації правопорушення, яка здійснена 21 травня 2021 року постановою прокурора Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, з огляду на те, що перевірка усіх обставин справи та правова кваліфікація проводилася під час судового розгляду, а відтак, у разі незгоди засудженого, це є підставою для оскарження вироку в апеляційній інстанції.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій також указував про наявність нововиявлених обставин, які були предметом перевірки місцевого суду.

Апеляційний суд під час розгляду скарги засудженого перевірив викладені в ній доводи, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для її задоволення, навівши належні аргументи й підстави для прийняття такого рішення.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами та додатково вважає за необхідне зазначити таке.

Безпідставними, на переконання колегії суддів, є доводи засудженого в касаційній скарзі, що розгляд в місцевому суді здійснювався незаконним складом суду, оскільки заяву ОСОБА_4 розглядала суддя, яка ухвалила вирок у цьому ж провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Таким чином, приписи ст. 76 КПК не встановлюють заборони суддям, які ухвалювали вирок, брати участь у розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами цього ж вироку.

Більш того, колегія суддів звертає увагу засудженого, що відповідно до ч. 11 ст. 35 КПК розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною третьою цієї статті.

Також Суд зауважує, що хоча суддя брала участь у розгляді кримінального провадження по суті, а згодом здійснювала розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, однак вказані стадії є різновидами судового провадження, і це само собою не викликає сумнівів у безсторонності чи неупередженості суду, що відповідає позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні від 08 жовтня 2020 року у справі «Тесля проти України».

Крім того, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу засудженого, що відсутність у матеріалах провадження звіту автоматизованого розподілу не свідчить про нездійснення такого розподілу. Насамперед необхідно зазначити, що приписами п. 1 розділу VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації № 814 від 20 серпня 2019 року (зі змінами), не передбачено долучення до матеріалів кримінального провадження звіту про автоматизований розподіл судової справи, водночас повинен бути долучений (підшитий) протокол такого розподілу, наявність якого в матеріалах провадження визнається засудженим. За таких обставин у Суду відсутні підстави вважати, що визначення судді для розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Володарського районного суду Київської області від 21 січня 2022 року було здійснено з порушенням приписів ч. 3 ст. 35 КПК.

Не є слушними і доводи про упередженість колегії суддів та прокурора під час здійснення провадження в апеляційному суді з огляду на те, що засуджений як прокурору, так і колегії суддів заявляв відводи, які були залишені без задоволення ухвалами Київського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року. Також Суд звертає увагу, що касаційна скарга не містить відомостей про обставини, які б спростовували обґрунтування висновків суду в зазначених ухвалах.

Стосовно тверджень засудженого про недійсність висновку експерта від 07 квітня 2021 року № 231 й наявність розбіжностей в медичній картці стаціонарного хворого і висновку судово-медичного експерта ОСОБА_9 в частині кількості та локалізації ушкоджень, то такі обставини також не є нововиявленими, оскільки суть таких доводів зводиться до необхідності переоцінки доказів, які були досліджені судом під час розгляду справи по суті.

Не вбачає колегія суддів і підстав для задоволення касаційної скарги в частині тверджень засудженого про порушення його права на захист з огляду на таке. В оскаржуваній ухвалі Володарського районного суду Київської області від 18 квітня 2023 року йдеться про те, що 24 лютого 2023 року суд задовольнив заяву засудженого ОСОБА_4 про відвід захисника ОСОБА_8 від участі в судовому розгляді та прийняв рішення про призначення йому іншого захисника.

Надалі 17 березня 2023 року суд задовольнив клопотання засудженого ОСОБА_4 про відмову від призначеного йому захисника ОСОБА_12 та заміну його іншим.

Після цього 18 квітня 2023 року суд ухвалою задовольнив заяву захисника ОСОБА_13 про самовідвід та продовжив розгляд заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами у відкритому судовому засіданні за відсутності захисника, оскільки відповідно до ст. 54 КПК участь захисника у цьому провадженні є не обов`язковою, а засуджений ОСОБА_4 не заперечував проти такого розгляду, указавши, що він буде самостійно захищати свої інтереси.

З урахуванням викладеного вище, а також доводів касаційної скарги засудженого, які не спростовують твердження суду першої інстанції та не свідчать про виникнення в суду апеляційної інстанції під час перегляду ухвали Володарського районного суду Київської області від 18 квітня 2023 року обов`язку щодо залучення захисника ОСОБА_4 , у Суду відсутні підстави вважати, що апеляційний суд допустив порушення права на захист.

Стосовно здійснення провадження судом апеляційної інстанції за відсутності потерпілого та його представника Верховний Суд зазначає таке.

По-перше, представник потерпілого ОСОБА_14 27 січня та 13 лютого 2023 року надіслав до суду заяви про розгляд заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами без його участі та без участі потерпілого ОСОБА_15 . Також представник зазначив, що вважає заяву засудженого ОСОБА_4 необґрунтованою, надуманою та такою, яка не підлягає задоволенню. Указане свідчить, що потерпіла сторона обізнана про наявність цього провадження на розгляді. Крім того, колегія суддів зауважує, що питання участі потерпілого в судовому засіданні відповідно до ст. 56 КПК є його правом, а не обов`язком.

По-друге, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 7 ч. 1 ст. 425 КПК касаційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, водночас потерпілий ОСОБА_15 , та його представник станом на час розгляду скарги засудженого із касаційною скаргою до Суду не зверталися.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі засудженого ОСОБА_4 доводи не спростовують правильності висновків, викладених у оскаржуваних судових рішеннях, та не містять вагомих аргументів, які би свідчили про залишення поза увагою суду доводів сторони захисту, у зв`язку з чим немає підстав для сумнівів у законності та обґрунтованості рішень судів першої та апеляційної інстанцій. З огляду на зазначене вище відсутні підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 .

Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для її задоволення немає.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Володарського районного суду Київської області від 18 квітня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3