ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/277/24 Справа № 182/7380/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ «Зелена долина Полісся» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2023 року про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000437, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

представника власника майна ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2023 року клопотання ст. слідчого задоволено та накладений арешт на майно, а саме:

- на зернову культуру у вигляді ячміню 3 класу врожаю 2023 року у кількості 2721 тонни 165 кг, вартістю відповідно до рахунку фактури № СФ-0000066 від 07.12.2023 на суму 13 605 809 грн. 76 коп., яка знаходиться на території ТОВ «Оптімусагротрейд» у елеваторі за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь вул. Електрометалургів 224, шляхом заборони його відчуження;

- на грошові кошти на р/р № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «БАНК-АЛЬЯНС», МФО 300119, , але не більше ніж 10 884 660 грн. 00 коп., шляхом заборони перерахування коштів, зняття, погашення фінансових зобов`язань.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові підстави для здійснення арешту зазначеного у ньому майна, а тому на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Зазначив, що слідчим у клопотанні було доведено, що зазначене майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, бо підлягає спеціальній конфіскації, яка застосовується на підставі обвинувального вироку суду, оскільки вчинено особливо тяжкий злочин, завдані збитки потерпілій стороні та з метою забезпечення цивільного позову та відшкодування збитків.

В апеляції:

- представник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, скасувати її та постановити нову, якою частково відмовити у задоволенні клопотання прокурора, а саме відмовити в накладенні арешту на зернову культуру у вигляді ячменю 3 класу врожаю 2023 року у кількості 2761165 кг, вартістю відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000066 від 07.12.2023 року на суму 13 605 809,76 грн., яка знаходиться на території ТОВ «Оптімусагротрейд» у елеваторі за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 224.

В обґрунтування підстав поновлення пропущеного строку вказує, що оскаржена ухвала постановлена без виклику представника ТОВ «Зелена долина Полісся», її копію надано представнику лише 04.01.2024 року. В подальшому, 08.01.2024 року адвокатом подана апеляційна скарга, яка Дніпровським апеляційним судом була повернута 12.01.2024 року. Вважає, що на момент прийняття судом рішення про повернення апеляційної скарги, у апеляційного суду були всі необхідні документи на право представництва ТОВ адвокатом ОСОБА_5 ..

В обґрунтування свої вимог посилається на те, що судове рішення є необґрунтованим та невмотивованим.

Вказує, що у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру, у зв`язку з чим відсутні підстави стверджувати, що арештоване майно відповідає будь-яким ознакам, передбачених в п.п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

Зазначає, що жодна з підстав, передбачених ст. 170 КПК України не можу бути застосована з метою накладення арешту на майно ТОВ «Зелена долина Полісся», оскільки воно не є речовим доказом у кримінальному провадженні. В матеріалах провадження відсутня постанова про визнання речовим доказом ячменя, у зв`язку з чим воно не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Вважає, що оскільки ТОВ «Зелена долина Полісся» були сплачені грошові кошти в сумі 9547942,12 грн. за ячмінь 3 класу врожаю 2023 року у кількості 2721165 кг, ТОВ є добросовісним набувачем вказаного майна, у зв`язку з чим на підставі п. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України існує пряма заборона накладати такий арешт.

Звертає увагу на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідками арешту майна для підприємства. Та на те, що дії з арешту майна ТОВ призводять до щоденних збитків, пов`язаних з невиконанням подальших контрактів, збитків, пов`язаних зі зберіганням майна.

Заслухавши представника власника майна, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, просив його задовольнити, перевіривши матеріали та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Зважаючи не те, оскаржена ухвала постановлена без виклику представника ТОВ «Зелена долина Полісся», отримання представником копії оскарженого рішення 04.01.2024 року, з метою доступу до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, що оскаржується, задовольнити.

Вислухавши представника власника майна, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив рішення слідчого судді залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, співставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Статтею 171 КПК України передбачений перелік обставин, які прокурор, слідчий повинні зазначати в клопотанні про арешт майна. Зокрема, в такому клопотанні мають бути зазначені підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 22.12.2023 року на підставі заяви ОСОБА_8 внесені відомості до ЄРДР за № 0000437 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Також 25.12.2023 року на підставі заяви ОСОБА_8 внесені відомості до ЄРДР за № 0001616 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, вказані кримінальні провадження були об`єднані під єдиним № 0000437, досудове розслідування якого доручено СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Висновок слідчого судді про необхідність накладення арешту на грошові кошти на р/р № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «БАНК-АЛЬЯНС», МФО 300119, , але не більше ніж 10 884 660 грн. 00 коп., шляхом заборони перерахування коштів, зняття, погашення фінансових зобов`язань, є законним та обґрунтованим і таким, що узгоджується як з обґрунтуванням клопотання слідчого в цій частині, так і з приписами кримінального процесуального закону, що в апеляції представником власника майна не оскаржується.

З поданого слідчим клопотання про арешт майна не вбачається правова підстава для арешту майна, оскільки обґрунтування клопотання зводиться до викладення положень законодавства щодо підстав, обсягу та процедури арешту майна, без зазначення мети арешту саме зернової культури, зокрема не вбачається за можливе встановити, які саме сліди воно на собі зберегло; які саме відомості та щодо яких обставин, які мають значення для справи, воно містить; як незастосування арешту щодо конкретних речей унеможливить використання його як доказів у кримінальному провадженні.

Відсутність належного обґрунтування унеможливлює з`ясувати чи відповідає майно, на яке в клопотанні старший слідчий просить накласти арешт критеріям речового доказу.

Відсутнє також належне обґрунтування необхідності такого арешту та наявності ризиків.

Крім того, в клопотанні про арешт майна також зазначена і мета його арешту одночасно - забезпечення конфіскації майна як заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи в порядку ст. 96-6 КК України, однак при цьому зі змісту клопотання не вбачається за можливе встановити, які саме дії маються на увазі, якими саме особами вони були вчинені, у зв`язку із чим їх належить вважати такими, що вчинені посадовими чи іншими особами ТОВ «Зелена долина Полісся».

Кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється досудове розслідування, має попередні кваліфікації за ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, однак слідчий в клопотанні не посилається на наявність у діях будь-яких осіб складів злочинів, зазначених у ст. 96-3 КК України, як підставу для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

З`ясовано, що матеріали, які були предметом дослідження слідчого судді, не містять правовстановлювальних документів ПП «АФ «Славутич» на ячмінь 3-го класу врожаю 2023 року у кількості 2721,17 т, проте місять копії рахунку-фактури № СФ-0000066 від 07.12.2023 року на виконання договору поставки № АС-0512 від 05.12.2023 року з відбитком печатки ПП «АФ «Славутич» та підписом уповноваженої особи цього підприємства, де платником визначений ТОВ «Зелена долина «Полісся»; видаткової накладної № РН-0000098 від 07.12.2023 року з тими ж самими контрагентами, оформленої належним чином на той же об`єм ячменю на суму 10884660,00 грн. та платіжну інструкцію від 08.12.2023 року № 2635 про перерахування отримувачу - ПП «АФ «Славутич» від платника ТОВ «Зелена долина «Полісся» плати за ячмінь згідно договору № АС-0512 від 05.12.2023 року грошових коштів у розмірі 9547942,12 грн., яка засвідчена підписом та штампом уповноваженої особи банку про проведення платежу 11.12.2023 року.

Відповідно до копії акту № 13 приймання-передавання зерна від 07.12.20232 року ПП «АФ «Славутич» передав, а ТОВ «Зелена долина «Полісся» прийняло продукцію, а саме: ячмінь 3 кл. 2023 року в кількості 2721165 кг, зберігання якої здійснюється на ТОВ «Оптімусагро Трейд», що засвідчено підписами уповноважених осіб та печатками трьох підприємств.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Зазначені обставини слідчим суддею не з`ясовані, у зв`язку з чим висновок про необхідність накладення арешту на майно, а саме зернової культури у вигляді ячменю 3 класу врожаю 2023 року у кількості 2721 т 165 кг не відповідає фактичним обставинам справи, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Оскільки слідчим в клопотанні і прокурором в апеляційній інстанції не доведено необхідність арешту зернової культури, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а також можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), передбаченої п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, тому у задоволенні в цій частині клопотання слідчого слід відмовити

Щодо арешту грошових коштів, то в цій частині їх арешт не оскаржується, а тому при постановлені нової ухвали клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити представнику ТОВ «Зелена долина Полісся» адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Зелена долина Полісся» адвоката ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2023 року про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000437, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, - скасувати.

Постановити нову, якою клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000437 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти на р/р № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «БАНК-АЛЬЯНС», МФО 300119, , але не більше ніж 10 884 660 грн. 00 коп., шляхом заборони перерахування коштів, зняття, погашення фінансових зобов`язань.

В іншій частині у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000437, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4