печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову від 14.09.2023 прокурора у кримінальному провадженні - прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001800 від 23.09.2020, -

В С Т А Н О В И В :

29.09.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову від 14.09.2023 прокурора у кримінальному провадженні - прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001800 від 23.09.2020.

В обґрунтування доводів скарги адвокат посилається на те, що він звернувся до прокурора з клопотанням в порядку статті 220 КПК України. Проте, своєю постановою від 14.09.2023 прокурор відмовив у задоволенні вказаного клопотання, про що виніс постанову, яку особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, як наслідок її незаконності та необґрунтованості, та просить зобов`язати прокурора вчинити дії вказані в клопотанні.

ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримав.

Прокурор подав до суду заперечення на скаргу, в яких просив провести розгляд скарги у його відсутність та просив вимоги залишити без задоволення.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001800 від 23.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2, 3 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК України.

В ході досудового розслідування 31.07.2023 на електронну адресу Київської міської прокуратури надійшло звернення заявника у кримінальному провадженні № 0001800 від 23.09.2020 - ОСОБА_3 з назвою «Клопотання (в порядку ст. 220 КПК України) № 1/2-1800 від 31.07.2023», в якому останній просив:

1. Розглянути клопотання та приєднати його до матеріалів кримінального провадження № 0001800 від 23.09.2020;

2. Надати копію постанови прокурора від 17.07.2023, якою скасовано постанову від 25.05.2023 про закриття кримінального провадження № 0001800 від 23.09.2020;

3. Надати копію письмового документа, в якому зазначені вказівки прокурора щодо проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0001800 від 23.09.2020;

4. Повідомити про результати розгляду клопотання згідно вимог ст. 220 КПК України.

За результатами його розгляду листом Київської міської прокуратури № 31/2-1394вих-23 від 03.08.2023 ОСОБА_3 надано відповідь та повідомлено, що нормами ст.ст. 36, 60, 284 КПК України не передбачено право заявника у кримінальному провадженні на отримання копії постанови прокурора про скасування постанови про закриття кримінального провадження, а також письмових вказівок прокурора щодо проведення слідчих (розшукових) дій (при цьому роз`яснено, що рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора він можете оскаржити до слідчого судді згідно з правилами, передбаченими ст. ст. 303-307 КПК України). Цим же листом «клопотання» ОСОБА_3 № 1/2-1800 від 31.07.2023 для його долучення до матеріалів кримінального провадження № 0001800 та врахування при проведенні подальшого досудового розслідування скеровано слідчому у провадженні.

13.09.2023 на адресу Київської міської прокуратури надійшла ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2023 по справі № 757/34125/23-к, якою зобов`язано уповноважених осіб Київської міської прокуратури розглянути в порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України, клопотання ОСОБА_3 вих. № 1/2-1800 від 31.07.2023.

У задоволенні вищевказаного клопотання ОСОБА_3 в частині надання копій постанови прокурора від 17.07.2023 про скасування постанови про закриття кримінального провадження, а також письмових вказівок прокурора слідчому щодо проведення слідчих (розшукових) дій) відмовлено, про що прокурором 14.09.2023 згідно положень ст. 220 КПК України винесено постанову.

Відповідний лист № 31/2-1609ВИХ-23 з повідомленням про прийняте рішення та із долученням постанови прокурора від 14.09.2023 про часткову відмову у задоволенні клопотання 15.09.2023 скеровано за адресою проживання ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак, вказана скарга подана уповноваженою особою, у визначений законом спосіб, з дотримання строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зі змісту постанови вбачається, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, прокурор вказав, що нормами ст.ст. 36, 55, 60, 284 КПК України не передбачено окремого права заявника чи потерпілого у кримінальному провадженні на одержання копій постанови прокурора про скасування постанови про закриття кримінального провадження, а також письмових вказівок прокурора слідчому щодо проведення слідчих (розшукових) дій. Чинним КПК України не визначено також відповідного обов`язку прокурора щодо надіслання учасникам кримінального провадження копій вищевказаних процесуальних документів. При цьому, порядок ознайомлення сторін та інших учасників кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування у ньому до його завершення окремо визначено у ст. 221 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, які викладені в постанові та вважає, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, так як постанова містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування, які стороною захисту спростовано не було.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, стороною захисту не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 14.09.2023 прокурора у кримінальному провадженні - прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001800 від 23.09.2020.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1