1-кс/279/12/24
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 01.01.2024 року близько 03.00 години ОСОБА_4 , керуючи мотоциклом марки «Lifan» без д.н.з., перевозячи при цьому пасажира ОСОБА_5 , рухаючись в с. Малий Дивлин по вулиці Шевченка, поблизу будинку № 11, зі сторони центра с.Малий Дивлин у напрямку автодороги сполученням «Київ-Ковель-Яготин», проїзжаючи ділянку дороги з правостороннім заокругленням, здійснив виїзд за межі проїзної частини дороги ліворуч, де відбулося зіткнення з бетонною електричною опорою. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.
01.01.2024 року в період часу з 05 год. 37 хв. до 07 год. 20 хв. проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено:
- мотоцикл марки «Lifan» без д.н.з;
З метою проведення спеціальних еспертиз, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під кримінального провадження, слідчий просить накласти арешт на мотоцикл марки «Lifan» без д.н.з, з забороною розпоряджатися та користуватися вказаними транспортним засобом, який зберігати за адресою: АДРЕСА_2 .
Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що відомості по вказаному в
Відповідно до вимог ст.167 КПК України вилучений під час огляду місця події транспортний засіб, на який слідчий просить накласти арешт, має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучене майно може бути використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Повернення вилученого майна може призвести до його зникнення чи знищення.
Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту зазначеного вище майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи, що заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту майна, воно підлягає задоволенню. Арешт накладається у формі обмеження права власника на користування майном до завершення експертних досліджень. Таке обмеження прав власника буде співмірним з метою, яку прагне досягти орган розслідування.
Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на мотоцикл марки «Lifan» без д.н.з шляхом обмеження права власника на користування та внесення змін в технічний стан транспортного засобу, а саме: усунення пошкоджень, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди 01.01.2024року, до завершення призначених по кримінальному провадженню експертиз.
Копію ухвали направити власнику арештованого майна .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1