Справа № 331/6454/23
Провадження № 1-в/331/4/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференцзв`язку із ДУ «Біленківська виправна колонія» (№99) клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у порядку ст. 82 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_5 з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у порядку ст. 82 КК України.

Зазначив, що він засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2023 року, частину покарання вже відбув, перебуваючи в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», через що вважає за можливе замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у порядку ст. 82 КК України.

20.11.2023 року до суду надійшло повідомлення, що засуджений ОСОБА_5 з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» 27.10.2023 року вибув до ВК-99 Запорізької області.

Для повного та всебічного розгляду клопотання, судом було витребувано з ДУ «Біленьківська виправна колоні (№99)» додаткові матеріали, на підставі яких суд зміг би перевірити посилання засудженого на виправлення та можливість застосування до нього заохочувальної норми.

У судовому засіданні засуджений просив задовольнити подане ним клопотання та замінити не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді виправних робіт.

Представник ДУ «Біленьківська виправна колоні (№99)» в судовому засіданні зазначив, що з огляду на характеризуючи матеріали ОСОБА_5 , а також висновок щодо ступеня виправлення засудженого, він вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, обґрунтовуючи свою позицію тим, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, про що свідчать матеріали, надані ДУ «Біленьківська виправна колоні (№99)».

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1, 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 №2, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, головною передумовою для заміни невідутої частини покарання є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Висновок про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність заміни невдбутої частини строку покарання визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Судом в судовому засіданні було досліджено наступні письмові докази, а саме:

-Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2023 року ( справа №333/990/22, провадження №1-кп/333/239/23), яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2021 року, остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. В строк відбуття покарання зараховано перебування ОСОБА_5 під вартою в період з 15.09.2019 по 04.11.2020 року включно;

-Згідно листа з ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», початок строку відбування покарання стосовно ОСОБА_5 рахується з 18.09.2022, кінець строку визначено 29.09.2024;

-Характеристика на засудженого ОСОБА_5 , надана начальником відділення СПС ОСОБА_9 від 28.11.2023, де останній характеризується посередньо. За час відбування покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» стягнень та заохочень немає. На виробництві установи працевлаштований на ділянці «металоконструкцій», свою роботу виконує якісно та в зазначений час. Свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнає. У відношенні до персоналу установи намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин, за характером спокійний та врівноважений. 23.11.2023 комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України у вигляді заміни невідбутої частини строк покарання більш м`яким, також відмовлено в застосування заохочувальної норми, передбаченої ст.ст. 100, 101 КПК України,у вигляді зміни умов тримання, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації; також відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовлено;

-Довідка про заохочення та стягнення на засудженого від 28.11.2023, де вказано про накладення стягнення у вигляді догани 30.05.2023, яке станом на 10.01.2024 погашене;

-Відповідно до довідки, наданої головним бухгалтером БВК №99 ОСОБА_6 , відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі, ОСОБА_5 з 27.10.2023 до праці на виробництві не залучався. Згідно довідки ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99)», ОСОБА_5 з 27.10.2023 працював різноробочим на ДП «ПДВКС України (№99)»;

-Довідка надана в.о. начальника установи внутрішньої служби ДУ «Біленьківська виправа колонія (№99)» ОСОБА_7 , де зазначено про наявність у ОСОБА_5 позову на суму 1784,80 грн. Станом на 27.11.2023 в бухгалтерії ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» виконавчі листи на стягнення боргу з ОСОБА_5 відсутні;

-Відповідно до довідки Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ-КБ-ІНВА», керівником якого є ОСОБА_8 , взяте на облік платника податків з № НОМЕР_1 , що також підтверджується випискою з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Вказане підприємство зареєстроване виконавчим комітетом ЗМР на підставі ч. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» та зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 , що зазначено в свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи серії НОМЕР_2 від 02.04.2009. Відповідно до гарантійного листа з вих..№03 від 16.09.2023 року, ТОВ «СОЮЗ-КБ-ІНВА» підтвердило свою згоду і готовність укласти трудовий договір із ОСОБА_5 , прийнявши його на роботу;

- ОСОБА_5 відповідно до медичної довідки наданої в.о. завідуючим медичної частини №99 О. Мотузком 05.01.2024, соматично здоровий, працездатний без обмежень;

-висновок щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_5 станом на 10.01.2024 фактично відбув 1 рік 8 місяців 5 днів покарання у виді позбавлення волі за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2023. З позитивного: засуджений усвідомив негативні наслідки свого вчинку, готовий відшкодувати завдані збитки; підтримує стосунки з засудженими, добре відноситься до праці, до засудження не працював, підтримує зв`язки із рідними та близькими шляхом отримання посилок та передач; до засуджений алкоголь та наркотичні речовини не вживав, має середній бал щодо ризику вчинення повторного кримінального правопорушення. Засуджений сумлінно дотримується трудової дисципліни, виконує законні вимоги адміністрації. Однак, ОСОБА_5 усвідомлює, що саме треба змінити в житті, але нічого при цьому не хоче робити для втілення, має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє як їх втілити в життя. Має заборгованість за виконавчими листами, працює різноробочим на виробництві установи, має намір відшкодувати завдані збитки і після звільнення. ОСОБА_5 конфліктний, схильний до конфліктних ситуацій, використовує неконструктивні стратегії поведінки в конфлікті, агресивність має середній рівень, нервово-психічна стійкість незадовільна, наявні обставини, що спонукають особу до насильства, дезактивований до соціально-психологічних проблем.

Суд вважає, що поведінка засудженого свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, також, матеріали особової справи свідчать про те, що заходи соціально-виховної роботи не проходив, не дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання. У програмах диференційованого виховного впливу та заходах соціально-виховного характеру участі не брав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим клопотання ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у порядку ст. 82 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 17 січня 2024 року об 16 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1