Справа № 367/9719/23
Провадження №1-кс/367/1165/2023
УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 01.10.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591, про примусове залучення особи для проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.125, ч. 1 ст. 129 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про примусове залучення особи для проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив примусово залучити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи та направити його до КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», що за адресою: вул. Вокзальна,8, смт.Глеваха Васильківського району Київської області.

Згідно із клопотанням, сектором дізнання відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000591 від 01.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.09.2023 близько 13 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_5 , який знаходився у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні до ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на погрозу вбивством, висловив усну погрозу на адресу ОСОБА_6 про намір позбавити її життя. Після чого, бажаючи викликати у потерпілої реальне побоювання за своє життя, із застосуванням фізичної сили штовхнув потерпілу ОСОБА_6 , від чого остання впала спиною на підлогу, після чого ОСОБА_5 обома руками схопив її шию і застосовуючи фізичну силу почав стискати. Після цього, тримаючи обома руками за шию потерпілої, підняв останню на ноги та повів до кімнати, де поклав на ліжко, сів зверху та продовжував із застосуванням фізичної сили стискати обома руками шию потерпілої.

Одразу після цього, продовжуючи реалізацію свого умислу, бажаючи викликати у потерпілої реальне побоювання за своє життя, вигнав її на балкон квартири та наказав стрибати з 5 поверху багатоповерхівки, продовжуючи висловлювати усні погрози на адресу ОСОБА_6 про намір позбавити її життя, внаслідок чого остання, виходячи з обстановки, яка склалася на момент погрози та агресивної поведінки ОСОБА_5 , сприйняла такі дії останнього як реальну та дійсну погрозу позбавлення її життя та реально побоювалася здійснення цієї погрози.

Крім того, ОСОБА_5 , 28.09.2022 близько 13 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні до ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , із застосуванням фізичної сили штовхнув потерпілу ОСОБА_6 , від чого остання вдарилась головою об двері та впала спиною на підлогу, після чого ОСОБА_5 , натиснувши коліном правої ноги на грудну клітку потерпілої, обома руками схопив її шию і застосовуючи фізичну силу почав стискати. Після цього, тримаючи обома руками за шию потерпілої, підняв останню на ноги та повів до кімнати, де поклав на ліжко, сів зверху, натиснувши на її грудну клітку коліном правої ноги, та продовжував із застосуванням фізичної сили стискати обома руками шию потерпілої. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: садна шиї та лівої лобної ділянки, синців грудної клітки, обох плечей, лівого передпліччя та ліктьового суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 20.11.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129 КК України, тобто в погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, та ч. 1 ст. 125 КК України, тобто у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Прокурором зазначено, що під час вчинення суспільно небезпечного діяння поведінка ОСОБА_5 була неадекватною та викликає сумніви щодо його осудності (обмеженої осудності).

З огляду на зазначене, виникла необхідність у призначенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваному на підставі п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України, для визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумніви щодо його осудності, обмеженої осудності.

Постановою дізнавача у кримінальному провадженні від 21.11.2023 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам КНП КОР «ОПНМО» в смт. Глеваха Васильківського району Київської області. Проте, підозрюваний ОСОБА_5 відмовився від участі у проведенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи, надавши відповідну заяву, у зв`язку з чим виникла необхідність у примусовому залученні особи для проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав викладених в ньому.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 просили відмовити в задоволенні клопотання, оскільки воно є необґрунтованим. Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що не розуміється в цих питаннях, щодо підозри зазначив, що приїхав забрати свої речі, у зв`язку з цим дуже розхвилювався. Вказав, що вони сварилися з потерпілою, проте, чи душив він її не пам`ятає. Зазначив, що дітей у потерпілої немає, чому він казав, що вб`є її та дитину також не пам`ятає. Внаслідок того, що сильно перехвилювався, він не може детально згадати всі події того дня. З місця події його забрала матір, оскільки йому було дуже погано і він не міг самостійно їхати за кермом.

У судовому засіданні при відтворенні долученого до кримінального провадження відеозапису подій, що мали місце 28.09.2023 близько 13 год. 00 хв., підозрюваний сказав, що на відео він, але цих подій він не пам`ятає.

Заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав та просив задовольнити, з`ясувавши міркування захисника та підозрюваного, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СД ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000591 від 01.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч.1 ст.129 КК України.

20 листопада 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

21.11.2023 начальником сектору дізнання ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_7 винесено постанову про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

21.11.2023 підозрюваний ОСОБА_5 відмовився від проходження амбулаторної судово-психіатричної експертизи, надавши відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КПК України, примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.

Так, статтею 509 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо). У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

Як роз`яснено у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки в наслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності.

Ознаками такої поведінки можуть бути невмотивовані, неадекватні чи неконтрольовані дії особи в момент вчинення протиправного діяння або в процесі провадження у справі, а так само при укладенні цивільно-правової угоди. Судово-психіатрична експертиза обов`язково призначається: для визначення психічного стану обвинуваченого за наявності у справі даних, які викликають сумнів щодо його осудності; щодо особи, яка у зв`язку зі своїми психічними вадами не здатна правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, і давати показання про них.

Під час розгляду клопотання про направлення підозрюваного на стаціонарну психіатричну експертизу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів щодо осудності або обмеженої осудності підозрюваного.

Європейським судом з прав людини в своїй усталеній практиці зазначено, що особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (рішення ЄСПЛ «Вінтерверп проти Нідерландів»).

Слідчий суддя також наголошує на тому, що жодне позбавлення свободи особи, яка вважається психічнохворою, не може розглядатися як таке, що відповідає підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції, якщо воно було призначене без висновку медичного експерта. Це правило є застосовним навіть якщо метою тримання заявника є саме отримання медичного висновку (див. вищезазначене рішення у справі «Варбанов проти Болгарії»). Конкретні форма і порядок можуть відрізнятися залежно від обставин. У термінових випадках або у випадках, коли особу затримано внаслідок агресивної поведінки, прийнятним може бути отримання такого висновку одразу після затримання. В усіх інших випадках необхідною є попередня консультація з лікарем. Коли такої можливості немає (наприклад, у зв`язку з відмовою зазначеної особи з`явитися для проведення огляду), потрібно принаймні призначити проведення медичної експертизи на підставі документів з матеріалів справи, і якщо цього зроблено не буде, неможна стверджувати, що наявність у особи психічної хвороби було достовірно доведено.

Так, в клопотанні прокурором зазначено, що метою проведення експертизи є визначення психічного стану підозрюваного та наявності відомостей, які викликають сумніви щодо його осудності, обмеженої осудності.

Відповідно до постанови від 21.11.2023 начальником сектору дізнання ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_7 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 відмовляється від проведення призначеної у кримінальному провадженні амбулаторної судово-психіатричної експертизи, у зв`язку з чим отримати відповідь експерта на постановлені запитання неможливо, що відповідно до п. 23 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, виключає можливість в подальшому проведення стаціонарної експертизи, враховуючи положення п. 3 ч. 2 ст. 242, ст. 509 КПК України, яке зобов`язує сторону обвинувачення провести експертизу щодо психічного стану підозрюваного, слід примусово залучити підозрюваного до проведення призначеної у кримінальному провадженні амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 193-194, 309, 372, 509 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Примусово залучити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи та направити його до КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», що за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 8.

На вирішення експертизи поставити такі запитання:

1.Чи страждав підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перед або під час вчинення ним кримінального проступку будь-яким психічним захворюванням? Якщо так, то яким саме? Чи не позбавляло це захворювання можливості усвідомлювати ним свої дії та керувати ними?

2.Чи страждає підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даний час будь-яким психічним захворюванням? Якщо так, яким саме? Чи не позбавляє це захворювання можливості в даний час усвідомлювати ним свої дії та керувати ними?

3.Чи потребує підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даний час застосування до нього примусових заходів медичного характеру? Якщо так, то яких саме?

4.Чи перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час вчинення ним кримінального правопорушення в стані сильного душевного хвилювання?

5.Чи страждає підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на алкоголізм чи наркоманію?

6.Якщо так, то чи потребує він примусового лікування від алкоголізму та чи не протипоказане йому таке лікування?

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1