Справа №155/1002/22
Провадження №1-кп/155/47/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2023 місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000129 від 06.09.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, уродженку та жительку АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, не працюючої, розлученої, на утриманні якої перебуває три малолітні дитини, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 02 вересня 2022 року, близько 17:30 год. перебуваючи в будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , зайшла у кімнату, де в цей час спала потерпіла ОСОБА_5 , з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, звідки з дивану з корисливих мотивів, розуміючи протиправність свого діяння, умисно в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, вчинила напад поєднаний із насильством, небезпечним для життя, чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою заволодіння бувшим у використанні мобільним телефоном марки «Samsung» із зарядним пристроєм до нього, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 166 гривень 67 копійок. Під час викрадення майна потерпіла ОСОБА_5 проснулась та побачила у кімнаті будинку ОСОБА_3 , яка розуміючи що її викрито на вчиненому злочині взяла в кухні у цій ж кімнаті будинку металеву сковорідку якою нанесла один удар потерпілій ОСОБА_5 в ділянку обличчя, від якого вона втратила свідомість на невстановлений досудовим розслідуванням час, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я, та в подальшому ОСОБА_3 втекла з даного будинку у невідомому напрямку.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, з приводу пред`явленого їй обвинувачення показала, що дійсно, 02 вересня 2023 року, перебуваючи в будинку ОСОБА_5 викрала належний останній мобільний телефон марки «Samsung» із зарядним пристроєм до нього, однак була помічена ОСОБА_5 , розуміючи, що її викрито, взяла сковорідку та нанесла потерпілій удар в ділянку обличчя. Щиро розкаялась у вчиненому, просила суворо не карати.

Не зважаючи на визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, повністю підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, поясненнями потерпілої та свідка, а саме:

-потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 02.09.2023 року знаходилась за місцем свого проживання, що у АДРЕСА_2 де спільно з обвинуваченою вживали алкогольні напої. Через певний період часу заснула, прокинувшись побачила, як ОСОБА_3 бере її мобільний телефон з зарядним пристроєм, намагалась зупинити обвинувачену, однак остання нанесла їй удар сковорідкою в лице, від чого втратила свідомість. Зазначила, що обвинувачену пробачила, просила суворо не карати;

-допитаний безпосередньо в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 ствердив, що є співмешканцем потерпілої ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального правопорушення не бачив, оскільки перебував на роботі. Пояснив, що прийшовши до дому побачив потерпілу ОСОБА_5 , яка була вся в крові з розсіченою бровою, від останньої дізнався, що ОСОБА_3 викрала у неї мобільний телефон і нанесла удар в лице сковорідкою;

-протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.09.2023 року потерпілої ОСОБА_5 , остання повідомила про викрадення у неї мобільного телефону жителькою с. Цегів, Козюпою Таїсією (а.с.44);

-протоколом огляду місця події від 05.09.2022 року із фототаблицею до нього, огляд проводився в палаті №1 Горохівської багатопрофільної лікарні Луцького району, в якій знаходилась ОСОБА_3 , яка добровільно надала слідчому мобільний телефон «Samsung» і зарядний пристрій до нього, який остання взяла у житлі ОСОБА_8 02.09.2022 року (а.с.46-48);

-протоколом огляду предметів від 06.09.2022 року, в присутності потерпілої ОСОБА_5 , об`єктом огляду являвся мобільний телефон марки «Samsung» та зарядний пристрій до нього (а.с.49);

-висновком експерта №СЕ-19/103-22/7527-ТВ від 08.09.2022, додатком 1, додатком 2 згідно якого встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» станом на 02.09.2022 року не визначалась, а вартість зарядного пристрою для мобільного телефону станом на 02.09.2022 року становить 166,67 грн. (а.с.54-58);

-висновком експерта №48, яким встановлено, що ушкодження ОСОБА_5 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я (а.с.60, 61).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченої та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, дані про її особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує інформацію про її стан здоров`я, яка на обліках у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться та за допомогою до них не звертався, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, однак вчинила умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. Враховується судом при призначенні покарання і думка потерпілої ОСОБА_5 , яка пробачила обвинувачену ОСОБА_3 і просила не позбавляти її волі.

З урахуванням наведеного, враховуючи дані про особу винної, обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також приймаючи до уваги те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, другорядну роль кари як мети покарання, поведінку обвинуваченої, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду даного кримінального провадження, те, що вона визнала вину у вчиненому нею кримінальному правопорушенні, дала критичну оцінку своїм діям, виказала готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою вину, зробивши належні висновки, що свідчить про її щире каяття.

На переконання суду, з урахуванням особи обвинуваченої, ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, наявність декількох пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченої дають підстави вважати, що передбачена ч.4 ст.187 КК України навіть найнижча межа покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за конкретних, вказаних вище обставин, буде надмірною та такою, що не відповідатиме меті кримінального покарання, передбаченого ч.2 ст.50 КК України та не сприятиме виправленню обвинуваченої ОСОБА_3 та запобіганню вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що достатнім та справедливим покаранням обвинуваченій ОСОБА_3 , що забезпечить її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде покарання за ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до основного покарання, а саме нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.187 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, застосовуючи ст.69 КК України до основного покарання, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, суд вважає необхідним та достатнім знизити його до 2 років позбавлення волі, враховуючи, що санкція зазначеної частини статті передбачає покарання від 8 до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. За таких обставин, достатніх підстав для застосування ч.1 ст.75 КК України судом не встанволено.

Також суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої ОСОБА_3 додаткове покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.187 КК України, у виді конфіскації майна.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення та попередження вчинення як обвинуваченою ОСОБА_3 так і іншими особами нових правопорушень та відповідатиме вимогам ст.50 КК України.

Строк відбуття покарання обвинуваченій необхідно обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України і призначити їй покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речовий докази у справі мобільний телефон марки «Samsung», із зарядним пристроєм до нього, які передано на зберігання до камери речових доказів ВП №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 755 гривень 12 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду учасниками судового провадження протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Горохівський районний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1