Справа № 626/3549/23
Провадження № 1-кс/626/1493/2023
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 листопада 2023 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження за №0001168 від 13.11.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Піщанка, Красноградського району, Харківської області, українець, громадянин України, не працюючий, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-25.03.2014 Красноградським районним судом за ч.1 ст.396 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік;

-25.04.2014 Красноградським районним судом за ч.3 ст.185 до 4 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки 6 місяців;

--15.10.2014 року Красноградським районним судом за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;

-17.10.2014 Красноградським районним судом за ч.3 ст.297, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;

-20.01.2015 Красноградським районним судом за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

-12.06.2019 року Красноградським районним судом за ч.ч.2, 3 ст.185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-26.01.2021 року Нововодолазьким районним судом за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, 08.06.2023 звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям терміну покарання;

-18.10.2023 Красноградським районним судом за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі (вирок не набрав законної сили).

- який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 13.11.2023 до ЧЧ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби "102" від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 13.11.2023 о 11:25 год. навпроти крамниці «Меліс» розташованої за адресою: Харківська область, місто Красноград, вул.Соборна, буд.73, невідома особа, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку велосипеду марки «Україна» темно-синього кольору, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому.

За даним фактом 13.11.2023 слідчим СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001168 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів в тому числі проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний злочин при наступних обставинах. Так, 13.11.2023 о 10:25 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, а саме навпроти магазину «Меліс», розташованого за адресою: Харківська область, м.Красноград, вул.Соборна, буд.73, побачив велосипед марки «Україна» темно-синього кольору та реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введений на всій території України та який в подальшому неодноразово продовжувався, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи таємно, повторно, протиправно, викрав велосипед марки «Україна» темно-синього кольору вартістю 2066 грн., який належить ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_4 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення (злочину) із викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому, а саме ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні зазначеного злочину обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , винність якого у вчиненні вказаного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-оглядом місця події за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого було оглянуто місце вчинення злочину та виявлено зникнення велосипеду марки «Україна» темно-синього кольору.

-показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що 13.11.2023 о 10:20 год. він приїхав до магазину «Меліс» що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та залишив біля входу велосипед марки «Україна» темно-синього кольору. Вийшовши о 10:25 із магазину гр. ОСОБА_7 , виявив зникнення даного велосипеду.

-показаннями свідка ОСОБА_8 від 13.11.2023 року, який надав покази про те, що 13.11.2023 року близько 11:30 год. він знаходився за місцем тимчасового мешкання, коли до нього прийшов гр. ОСОБА_4 та в ході розмови запропонував йому купити велосипед марки «Україна» темно-синього кольору, який був у нього при собі. На що гр. ОСОБА_8 погодився та купив даний велосипед за 200 грн.

-протоколом огляду місця події від 13.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено: велосипед «України» темно-синього кольору.

-оглядом речей від 13.11.2023 року за адресою: : АДРЕСА_5 , під час якого присутній потерпілий ОСОБА_7 показав, що велосипед наданий йому на огляд належить йому.

-протоколом огляду документів від 14.11.2023, в якому відображено огляд відеозапису камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та де зафіксовано факт крадіжки велосипеду ОСОБА_9

13 листопада 2023 року, о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 на підставі ст.208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні злочину та 13.11.2023 йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 5 до 8 років, був засуджений 18.10.2023 Красноградським районним судом за ч.2 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі (вирок не набрав законної сили), належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив умисний, корисливий злочин. Тому, усвідомлюючи даний факт, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому і суду, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі,

2. Незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 , з яким підозрюваний раніше був знайомий та потерпілого ОСОБА_7 (п.3 ст.177 КПК України), з метою зміни їх показів шляхом вмовляння, погроз.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ст.177 КПК України). Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів проти власності, які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення крадіжок, інкримінований злочин вчинив через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі за відбуттям покарання, продовжив свою злочинну діяльність, пов`язану з викраденням чужого майна, місця роботи немає, що вказує на наявність вказаного ризику.

Сторона обвинувачення вважає за необхідне обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вагомість приведених ризиків на даний час існує, а зважаючи на введення воєнного стану в Україні їх фактор настання значно збільшується, та жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме: можливості перебуваючи на волі переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків чи потерпілих; продовження вчинення інших злочинів.

Враховуючи тяжкість покарання за тяжкий злочин, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у інкримінованому злочині, обставини та суспільну небезпечність вчиненого діяння, в яких підозрюється ОСОБА_4 відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність місця роботи, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе також гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе гарантувати його належну процесуальну поведінку та забезпечить виконання завдань кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України. Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного та захисника, які по суті не заперечували проти клопотання, однак прохали по можливості визначити домашній арешт, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.4 ст.185 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.

Також допитаний в якості підозрюваного та в судовому засіданні, останній також визнав свою вину у вчиненні даного злочину.

При обранні міри запобіжного суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 5 до 8 років, раніше неодноразово був засуджений за умисні корисні злочини(7 разів), при цьому звільнившись з місць позбавлення волі 08.06.2023 року, вже скоїв корисний злочин, за який вже був засуджений 18.10.2023 Красноградським районним судом за ч.2 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі (вирок не набрав законної сили), належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив умисний, корисливий злочин. Тому, усвідомлюючи даний факт, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому і суду, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі,

2. Незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 , з яким підозрюваний раніше був знайомий та потерпілого ОСОБА_7 (п.3 ст.177 КПК України), з метою зміни їх показів шляхом вмовляння, погроз.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ст.177 КПК України). Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів проти власності, які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення крадіжок, інкримінований злочин вчинив через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі за відбуттям покарання, продовжив свою злочинну діяльність, пов`язану з викраденням чужого майна, місця роботи немає, що вказує на наявність вказаного ризику.

Таким чином при вирішенні клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 не одружений, не працює, міцних соціальних зв`язків не має, хоча і має місце реєстрації, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, раніше неодноразово судимий, в тому числі за аналогічні тяжкі злочини, нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, у зв`язку з чим, знаходячись на свободі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, або суду, вплинути на свідків, або вчинити інший злочин.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України, а саме з 12-00год. 13.11.2023р.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

За змістом ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вище зазначене та з урахуванням суспільної небезпечності скоєного ОСОБА_4 та даних про його особу, суд застосовує її у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що складає 80.520грн.(30х2684грн).

З урахуванням вищевикладеного, підстав для задоволення клопотання підозрюваного про застосування до підозрюваного міри запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0001168 від 13.11.2023 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», починаючи з 12год. 00хв. 13 листопада 2023 року до 12год. 00хв. 10 січня 2024 року.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити стосовно ОСОБА_4 суму застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80520(вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять)тис. гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії даної ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокуратуру і суддю Красноградського районного суду Харківської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі звільнення з під варти в разі внесення застави, останній негайно повинен повідомити про це слідчого та прокурора і з`явитися до слідчого для встановлення електронного засобу контролю.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1