Березівський районний суд Одеської області
08.02.2024
Справа № 494/2417/23
Провадження № 1-кп/494/67/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2024 року Березівський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Березівці кримінальне провадження №0000166 від 15.11.2023 року з угодою про примирення за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березине, Тарутинського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , маючого на утриманні 5 неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

14.11.2023, приблизно о 21:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , який знаходився неподалік від будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 виникла сварка з його колишньою дружиною ОСОБА_5 .

У ході сварки, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , умисно, протиправно, наніс один удар лівою ногою в поперекову область зліва та два удари в область лівої поверхні грудної клітки.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, у вигляді одного синця в поперековій області зліва та двох синців лівої передньо-бічної поверхні грудної клітки вгорі.

Згідно висновків об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року (справа № 453/226/19, провадження № 51-4000кмо19) злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-УІІІ, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частини статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку пов`язаного з домашнім насильством, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисному легкому тілесному ушкодженні.

20.12.2023 між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 125 України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, не заперечував з приводу затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Потерпіла також просила вказану угоду з обвинуваченим затвердити.

ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків. Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_5 , яка претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Потерпіла та підозрюваний добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України - відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, а тому його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений раніше не судимий, покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч.1 ст. 125 КК України. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

При таких обставинах, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між підозрюваним та потерпілою і призначити узгоджений сторонами вид та розмір покарання обвинуваченому, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази по справі відсутні, кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана, цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367,370,371,374,473,474,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 20 грудня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000166 від 15.11.2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження відповідно до ст.473 КПК України, до Одеського апеляційного суду протягом тридцятиднів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1