ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5670/23 Номер провадження 11-кп/814/2519/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000205 апеляційні скаргі захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 29 вересня 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Баранівка Шишацького району Полтавської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , судимому,

обвинуваченому за ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 190 (в редакції закону до 13.07.2023), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 146 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Полтава, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України не судимий,

обвинуваченому за ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 190 (в редакції закону до 13.07.2023), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 146, ч.3 ст. 190 (в редакції закону до 13.07.2023), ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 209 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 27.11.2023 включно без визначення застави.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у тому, що вони діячи у складі організованої групи з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили кримінальні правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_9 обвинувачується за ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 190 КК України (в редакції закону до 13.07.2023), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 189 КК України, ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 146 КК України, ч.3 ст. 190 КК України (в редакції закону до 13.07.2023), ч.4 ст. 189 КК України, ч.1 ст. 209 КК України, тобто у заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчиненому повторно, організованою групою; у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненій з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, повторно, в умовах воєнного стану, організованою групою; у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинені з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, повторно, в умовах воєнного стану, організованою групою; у незаконному позбавленні волі людини з корисливих мотивів, що супроводжується заподіянням потерпілому фізичних страждань, вчиненому організованою групою; у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки; у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), з погрозою знищення майна, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану; у здійснені фінансової операції, вчинення правочину з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчиненні дій, спрямованих на приховування та маскування незаконного походження таких коштів та володіння ними, прав на такі кошти, джерела їх походження, місцезнаходження, набуття, володіння та користування коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

ОСОБА_7 обвинувачується зач.2 ст. 27 ч.4 ст. 190 КК України (в редакції закону до 13.07.2023), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 189 КК України, ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 146 КК України, тобто у заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчиненому повторно, організованою групою; у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненій з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, повторно, в умовах воєнного стану, організованою групою; у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинені з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, повторно, в умовах воєнного стану, організованою групою; у незаконному позбавленні волі людини з корисливих мотивів, що супроводжується заподіянням потерпілому фізичних страждань, вчиненому організованою групою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема тяжких та особливо тяжких, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, у яких просять ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою змінити ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Свої апеляційні скарги мотивують тим, що суд безпідставно вказав про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КК України, які зазначає прокурор, так як обвинувачені не мають наміру перешкоджати будь-яким чином кримінальному провадженню, усі слідчі дії проведені, докази зібрані та вони не мають наміру впливати на потерпілих чи свідків.

Не враховано позитивну характеристику, наявність сталих соціальних зв`язків, стану здоров`я та можливість внесення застави.

В ухвалі не наведені обґрунтування того, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Оскільки учасники провадження не заявляли клопотання про розгляд апеляційних скарг за участю сторін, тому розгляд апеляційних скарг захисників на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000205 за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 255-1, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 190 (в редакції закону до 13.07.2023, ч.3 ст. 189, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 146, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 190 КК України (в редакції закону до 13.07.2023), ОСОБА_9 за ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 190 (в редакції закону до 13.07.2023), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 146, ч.3 ст. 190 (в редакції закону до 13.07.2023), ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 за ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 190 (в редакції закону до 13.07.2023), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 146 КК України, ОСОБА_11 за ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 190 (в редакції закону до 13.07.2023), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 146 КК України. В судовому засіданні 29 вересня 2023 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.11.2023 включно без визначення застави.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд належним чином врахував, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, можливе покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватим в інкримінованих правопорушеннях, так як відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Колегія суддів звертає увагу на обставини вчинення кримінальних правопорушень, дії та роль кожного з обвинувачених, те, що вони обвинувачуються у незаконному позбавленні волі людини з корисливих мотивів, що супроводжується заподіянням потерпілому фізичних страждань, а також вимагання, поєднаного з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, те, що злочини вчинені організованою групою з розподілом обов`язків, що вказує на їх суспільну небезпечність як для суспільства, так і для окремих осіб.

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Позитивна характеристика, наявність у обвинувачених соціальних зв`язків, місця проживання є недостатніми обставинами для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відсутні будь-які докази і неможливості утримання обвинувачених в установі попереднього ув`язнення за станом здоров`я.

Отже, доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені захисниками доводи, не можуть бути безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому, і тривалість перебування обвинуваченого під вартою не є самостійною підставою для скасування такого запобіжного заходу.

Окрім цього, враховуючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочинів із застосуванням насильства та погрозою його застосування, суд правильно, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, не визначав обвинуваченим альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційних скарг захисників необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 29 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4