Справа № 456/405/23
Провадження № 1-кп/456/195/2023
ВИРОК

іменем України

20 грудня 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрий матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, механіка-водія-електрика зенітно-ракетної обслуги 1 зенітно-ракетної батареї військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого згідно вироку Залізничного районного суду м.Львова від 06.11.2023 року за ч.1. ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1рік, - за ч.5 ст. 407 КК України,

встановив:

10.09.2022 року ОСОБА_4 уклав контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України строком на 3 роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2021 № 34-РС солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини та призначений на посаду механіка-водія-електрика зенітно-ракетної обслуги 1 зенітно-ракетної батареї військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Однак, солдат ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, не отримавши дозволу відповідного начальника самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та в період з 23.11.2022 по 09.12.2022 був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки, проводячи час на власний розсуд за місцем тимчасового проживання у м. Стрий, Львівської області.

Крім того, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, не отримавши дозволу відповідного начальника, повторно самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та в період з 18.01.2023 по 02.03.2023 був відсутній на військовій службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки, проводячи час на власний розсуд за місцем тимчасового проживання у м.Стрий, Львівської області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, не отримавши дозволу начальника, в умовах воєнного стану самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та в період з 23.11.2022 по 09.12.2022 був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки.

Крім того, він повторно в умовах воєнного стану самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та в період з 18.01.2023 по 02.03.2023 був відсутній на військовій службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки. Проводив час на власний розсуд за місцем тимчасового проживання у м. Стрий, Львівської області. Щиро розкаюється у скоєному та просить суд не позбавляти його волі.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК України, вина ОСОБА_4 доведена доказами, що містяться в матеріалах кримінальних проваджень №0000104 від 13.12.2022 року та №0000023 від 16.02.2023року, які суд, роз`яснивши обвинуваченому вимоги ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати в повному обсязі в судовому засіданні, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорювалися.

Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд знаходить вину обвинуваченого доведеною і вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.5 ст.407 КК України, оскільки він скоїв самовільне залишення військової частини будучи військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, по справі не встановлено.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе призначивши покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного згідно вирокуЗалізничного районного суду м.Львова від 06.11.2023року більш суворим покаранням за даним вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1