Справа № 624/896/23
провадження № 1-кп/624/78/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 13.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне, Кегичівського району, Харківської області, громадянина України, неодруженого, з середньою - спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , у квітні 2022 року, (більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи кримінально протиправний умисел, перебуваючи у власному домоволодінні, за допомогою мобільного телефону, в інтернет мережі знайшов посилання, для замовлення водійського посвідчення без заліків. ОСОБА_3 перейшов за вказаним посиланням на сайт, та залишив свій номер телефону. Відразу після цього, в мобільному додатку «Viber» ОСОБА_3 написав працівник даного сайту, та повідомив, що для отримання посвідчення водія, необхідно надіслати копію паспорту, картки платника податків, фотографії, особистий підпис, та резус фактор та групу крові.

При цьому ОСОБА_3 розуміючи, що вказаний документ буде підробленим, вчинив вказане кримінальне правопорушення надавши необхідні дані, а саме: свої паспортні дані, фотографію, особистий підпис, резус фактор та групу крові цим самим заздалегідь обіцяв придбати підроблений документ - водійське посвідчення. На виконання вказаної домовленості, в липні 2022 року отримав підроблене посвідчення, на своє ім`я, за яке заплатив грошові кошти у розмірі 8000 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення шляхом пособництва.

Крім цього, у квітні 2022 року, (більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим), переслідуючи ціль незаконного використання завідома підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи, що порушує порядок видачі особі національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами (далі - посвідчення водія) відповідної категорії, що передбачений Положенням «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, ОСОБА_3 перебуваючи у власному домоволодінні за допомогою мобільного телефону, в інтернет мережі знайшов посилання, для замовлення водійського посвідчення без заліків. ОСОБА_3 перейшов за вказаним посиланням на сайт, та залишив свій номер телефону. Відразу після цього, в мобільному додатку «Viber» ОСОБА_3 написав працівник даного сайту, та повідомив, що для отримання посвідчення водія, необхідно надіслати копію паспорту, картки платника податків, фотографії, особистий підпис, та резус фактор та групу крові. Після надсилання зазначених документів, працівник сайту повідомив, що близько через тиждень посвідчення водія буде відправлене «Новою Поштою». Коштує дане посвідчення 8000 гривень, які ОСОБА_3 відразу сплатив на надану працівником сайту банківську картку. На початку липня 2022 року ОСОБА_3 з відділення «Нової Пошти» № 1, смт. Кегичівка, Красноградського району, Харківської області забрав посвідчення водія серійний номер НОМЕР_2 видане 31.03.2022 Центром ТСЦ 6342 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його незаконного використання пред`являючи його, під час керування транспортними засобами, співробітникам поліції у разі його зупинки та перевірки документів.

13.06.2023 надійшов рапорт співробітника поліції про те, що 13.06.2023 під час перевірки в базі ІПНП посвідчення водія серійний номер НОМЕР_2 видане 31.03.2022 Центром ТСЦ 6342 на ім`я ОСОБА_3 відсутнє в базі, та має видимі ознаки підробки. Під час проведення огляду місця події, дане посвідчення було вилучено. Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № СЕ 19/121-23/13099-ДД від 06.07.2023 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ст. 302 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні згідно положень ст.ст. 381, 382 КПК України, суд враховує те, що обвинувачений, який був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яку він підписав в присутності захисника ОСОБА_4 , згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінальних проступків, викладеними в обвинувальному акті, згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З огляду на позицію обвинуваченого ОСОБА_3 та прокурора, враховуючи положення ст.ст. 381-382 КПК України, суд дійшов висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду цього обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження та визнання ОСОБА_3 винним за пред`явленим обвинуваченням.

Вивчивши зміст обвинувального акту із доданими до нього документами, перевіривши матеріали досудового розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні, внесеному 13.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075, проаналізувавши у сукупності надані прокурором докази, які узгоджуються між собою, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження,суд керуючись законом, дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як вчинення умисних дій, що виразилися у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права з метою використання його іншою особою. Крім цього, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесено законом до проступків, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання за скоєне в межах пред`явленого, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, із застосуванням ст. 70 КК України - призначенням остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують його покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінальних проступків у мінімальних межах санкцій статей пред`явленого обвинувачення у вигляді штрафу.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Таким чином, згідно зі ст.6 Конвенції виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження. У зв`язку із цим під час розгляду питань про відстрочку, розстрочку необхідно дотримуватися вимог Конвенції щодо виконання судового рішення упродовж розумного строку (справи «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004року, «Дубенко проти України» від 11.01.2005року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011року та інші).

Покарання, яке обирає суд є пропорційним характеру вчиненого ОСОБА_3 дій та їх небезпечності, і є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Окрім цього, суд не вбачає підстав вважати, що обране покарання буде явно несправедливим унаслідок м`якості.

Призначаючи покарання суд стверджує принцип невідворотності покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався. До набрання законної сили цим вироком, суд вбачає можливим обвинуваченому запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт не накладався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Суд також вважає за необхідне, керуючись ст.ст. 118, 122, 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/121-23/13099-ДД від 06.07.2023 у розмірі 2390,00 грн.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Речовий доказ по справі - посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , яке було поміщено до сейф-пакета 5644531, яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/121-23/13099-ДД від 06.07.2023 у розмірі 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його на скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1