печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2023 року № 757/49645/23-к у кримінальному провадженні № 0000637 від 13.04.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2023 року № 757/49645/23-к у кримінальному провадженні № 0000637 від 13.04.2023 року, на автомобіль марки VOLVO XC90, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки автомобіль не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ обставин вчиненого кримінального правопорушення та має вагоме доказове значення; на автомобілі не зберігалися сліди кримінального правопорушення, оскільки автомобіль навіть не вилучався та не оглядався з метою визначити чи взагалі він відноситься до речового доказу. Арештований автомобіль не має жодного відношення до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, оскільки прокурор в клопотанні про арешт майна не зазначив, які саме сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження містить автомобіль. Власник майна ОСОБА_4 не має жодного відношення до обставин, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні; не має жодного процесуального статуту. Вказане майно було придбано за особисті грошові кошти ОСОБА_4 . Крім того, останній є учасником бойових дій та має захворювання, пов`язані з проходженням військової служби, а тому транспортний засіб необхідний ОСОБА_4 для пересування та отримання медичного лікування, що підтверджується свідоцтвом про хворобу.

Таким чином, причетність автомобіля до вчиненого кримінального правопорушення, наявність на ньому слідів кримінального правопорушення не підтверджується об`єктивними даними, встановленим під час досудового розслідування, а тому він не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та, відповідно, не є речовим доказом. Подальший арешт є неспіврозмірним з завданням кримінального провадження та перешкоджає ОСОБА_4 у вільному законному розпорядженні належним йому майном. Відтак, арешт майна підлягає скасуванню.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання особа, яка подала клопотання, адвокат не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином; подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки на даній стадії досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходом від нього, відтак може підлягати спеціальній конфіскації.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000637, внесеному 13.04.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 та частиною 3 статті 209 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2023 року № 757/49645/23-к задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на автомобіль марки VOLVO XC90, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною відчуження та використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, мета арешту майна є визначеною в п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні та спеціальної конфіскації.

Як вбачається з матеріалів клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 придбав та зареєстрував на свого батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль марки VOLVO XC90, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , дата реєстрації 18.02.2023.

Так, слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що власник майна ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000637 від 13.04.2023 року не має жодного процесуального статусу, а саме, не є свідком, підозрюваним, обвинуваченим; не є будь-яким іншим учасником кримінального провадження або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, а відтак не є особою щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру, а також не може забезпечувати завдання арешту майна у кримінальному провадженні.

Так, згідно виписки з АТ КБ «ПриватБанк» за період часу з 13.06.2022 року по 10.02.2023 року офіційна заробітна плата та соціальні виплати ОСОБА_4 , як військовослужбовця, склала 506 544,73 грн.

П. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею, що ОСОБА_4 є добросовісним власником майна, набутим у встановленому законом порядку; досудове розслідування щодо нього у кримінальному провадженні № 0000637 від 13.04.2023 року не здійснюється; жодних доказів, що арештований автомобіль придбаний ОСОБА_4 за грошові кошти ОСОБА_5 та що вказані кошти одержані від протиправної діяльності матеріали клопотання не містять.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 також у кримінальному провадженні № 0000637 від 13.04.2023 року не має статусу підозрюваного, обвинуваченого; не є будь-яким іншим учасником кримінального провадження або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із наданих суду матеріалів, станом на день розгляду клопотання відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, що в свою чергу вказує на безпідставність такого обмеження права власника на мирне володіння та користування своїм майном.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Таким чином, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За таких обставин, враховуючи, що дослідженні в судовому засіданні матеріали не містять достатніх фактичних даних, які б свідчили про те, що арештований автомобіль набутий в результаті вчинення злочину та/або є предметом кримінального правопорушення; ОСОБА_4 причетний до вчинення кримінальних правопорушень, відомості щодо яких внесено до ЄРДР, що виправдовувало втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II), слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2023 року № 757/49645/23-к у кримінальному провадженні № 0000637 від 13.04.2023 року, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2023 року № 757/49645/23-к, на автомобіль марки VOLVO XC90, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1