Справа №754/4640/23 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/5494/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22 серпня 1996 року Печерським районним судом м. Києва за ст. 17 ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 81 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 2 роки;

-25 квітня 1997 року Старокиївським районним судом м. Києва за ст. 17 ч.2 ст.140, ст. 43 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-13 квітня 2000 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 229-6 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

-26 жовтня 2000 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 229-6, ст. 43 КК України до покарання у виді 2 років 8 місяців позбавлення волі;

-23 травня 2002 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

-29 травня 2006 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

-04 листопада 2009 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

-03 квітня 2014 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

-04 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі;

-06 червня 2022 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

визнати винуватим за ч. 3 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано ОСОБА_7 до покарання за цим вироком суду невідбуту частину покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2022 року та з урахуванням положень ст.72 КК України призначено остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, ОСОБА_7 будучи раніше засудженим вироком Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, знову вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у невстановлені слідством дату, час та місці, у обвинуваченого ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на реалізацію протиправної діяльності у сфері незаконного збуту психотропної речовини.

З метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив та маючи намір збагатитися за рахунок вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою збуту, у невстановлені слідством дату та час, знаходячись за невстановленою слідством адресою, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи (досудове розслідування відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні) 1 (один) поліетиленовий зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено законом - PVP, загальною масою 2356, 97 г., що є особливо великим розміром, яку в подальшому поклав до своєї сумки, що мав при собі, тим самим почав незаконно зберігати психотропну речовину з метою збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, обвинувачений ОСОБА_7 , утримуючи при собі незаконно придбану психотропну речовину, знаходячись біля будинку 27/2 по вул. М.Закревського в м. Києві, приблизно о 18 год. 00 хв. 14 лютого 2023 року був зупинений працівниками поліції.

В подальшому, 14 лютого 2023 року в ході проведення особистого обшуку у обвинуваченого ОСОБА_7 працівниками поліції виявлено та вилучено 1 (один) поліетиленовий зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено законом - PVP, загальною масою 2356, 97 г., що є особливо великим розміром, яку обвинувачений ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 3 ст. 307 КК України на ч. 3 ст. 309 КК України та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Також, просить скасувати арешт майна у кримінальному провадженні та повернути ОСОБА_7 визнані речовими доказами банківську картку та мобільний телефон.

Мотивуючи такі вимоги, захисник вказує на те, що матеріалами кримінального провадження не підтверджується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, оскільки наявність умислу на збут психотропних речовин в особливо великих розмірах не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Захисник звертає увагу на те, що наявні в матеріалах справи докази, а також позиція обвинуваченого свідчить про те, що дії ОСОБА_7 підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 309 КК України, з призначенням покарання в межах санкції даної статті.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину при наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Покладені в основу вироку докази повністю викривають обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307, а доводи сторони захисту про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, були предметом ретельної перевірки судом першої інстанції.

Суд навів належне мотивування своїх висновків щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочинів, за які його засуджено, з яким погоджується колегія суддів.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в суді не визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та показав суду, що є наркозалежною особою, вживав психотропну речовину - PVP шляхом ін`єкцій. Психотропну речовину зазвичай купував через інтернет. 14 лютого 2023 року біля трансформаторної будки побачив картонну коробку замотану харчовою плівкою, всередині якої був поліетиленовий вакуумний пакет з кристалічною речовиною рожевого кольору, схожою на сіль, в великому обсязі, яку він залишив для власного вживання. Умислу на збут не мав, психотропну речовину хотів залишити для себе.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтверджується безпосередньо дослідженими та детально проаналізованими у вироку доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що в його присутності, було затримано обвинуваченого, при ньому знаходилась сумка червоного кольору, всередині якої був пакет з кристалоподібною речовиною, гроші. Обвинувачений відповідав що не знає, що в пакеті, а після спілкування з адвокатом вказав, що там мабуть наркотична речовина, яку він знайшов; даними, що містить протокол затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 14 лютого 2023 року та додатками до нього у виді ілюстративної таблиці та відеозаписом затримання, що міститься на DVD+R диску (відтвореним в судовому засіданні); даними, що містить висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за № СЕ-19/111-23/8120-НЗПРАП від 15.02.2023.

Суд оцінив у сукупності показання обвинуваченого, свідка, висновок експертизи, письмові докази, які є взаємоузгодженими, належними та допустимими та в своїй сукупності доповнюють один одного і дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що дії ОСОБА_7 підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 309 КК України.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002року №4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити, крім іншого: великий чи особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину.

Так, матеріалами кримінального провадження встановлено, що під час затримання ОСОБА_7 14 лютого 2023 року в порядку ст. 208 КПК України, у останнього було вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, в особливо великому розмірі, а саме масою 2 356, 97 г. Кількість вилученої особливо небезпечної психотропної речовини беззаперечно свідчить про наявність у діях ОСОБА_7 мети збуту цієї речовини.

Крім того, слід врахувати також і поведінку обвинуваченого, який спочатку повідомляв про те, що не знає про вміст сумки, яку знайшов, згодом сказав, що там імовірно психотропні речовини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, аналіз усіх обставин вчинення злочину дає суду підстави для висновку про те, що обвинувачений, за обставин, встановлених органом досудового розслідування, незаконно придбав та зберігав особливо небезпечну психотропної речовини з метою збуту, в особливо великому розмірі.

При цьому, та обставина, що ОСОБА_7 є наркозалежною особою, сама по собі не свідчить про відсутність у нього умислу на збут таких засобів.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 307 КК України, а підстав для перекваліфікації його дій на ч. 3 ст. 309 КК України в суді апеляційної інстанції не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, маючи незняті та непогашені судимості на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин в період відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком суду, не працює, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, перебуває з 11 квітня 2000 року під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, відутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставин, та призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 307 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, з чим погоджується колегія суддів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог апеляційної скарги і не знаходить підстав для скасування або зміни вироку, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307 КК України - без змін.

Ухваламоже бути оскарженав касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримається під вартою - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: