Справа № 504/63/24
Номер провадження 1-кп/504/470/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши в залі суду в смт. Доброслав, у відкритому судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0001240 від 26.09.2023 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який займає посаду начальника групи розрахунково аналітичної станції загону захисту військової частини НОМЕР_1 , у званні «старший лейтенант», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 перебуваючина посаді начальника групи розрахунково аналітичної станції загонурадіаційного, хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_2 , будучи відповідно до Примітки 1 ст. 364 КК України службовоюособою, 02.10.2023 близько 12 год. 07 хв. перебуваючи на території військовоїчастини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, використовуючи своєслужбове становище, висловив прохання старшому інструктору розрахунково-аналітичної групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту військовоїчастини НОМЕР_1 ОСОБА_6 надати особисто для ньогонеправомірну вигоду у розмірі 8000 гривень за сприяння у продовженніперебування ОСОБА_6 у подальшому відрядженні у жовтні 2023 військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_2 , з метою виконання спеціальних завдань, що усвою чергу дає право на включення до наказу про виплату додаткової винагородипід час дії воєнного стану на одержання 30000 гривень, як щомісячної додатковоївинагороди, передбаченої поставною Кабінету Міністрів України №168 від28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового іначальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

В подальшому , 03.10.2023 приблизно о 12 год. 25 хв. попередньодомовившись про зустріч ОСОБА_4 , діючи умисно з мотивів незаконного збагачення за адресою: АДРЕСА_2 реалізуючи свій умисел, направлений нанезаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій,передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання,використовуючи своє службове становище, отримав від ОСОБА_6 ,неправомірну вигоду у розмірі 8000 гривень за сприяння у продовженніперебування ОСОБА_6 у подальшому відрядженні у жовтні 2023 року увійськовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_2 з метою виконання спеціальних завдань, що усвою чергу дає право на включення до наказу про виплату додаткової винагородипід час дії воєнного стану на одержання 30000 гривень як щомісячної додатковоївинагороди, передбаченої поставною Кабінету Міністрів України №168 від28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368КК України - прохання та одержання службовою особою, неправомірноївигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 368КК України - прохання та одержання службовою особою, неправомірноївигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становище.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч. 1 ст.368 КК України, визнав повністю, повідомив, що проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді начальника групи розрахунково аналітичної станції загону захисту військової частини. Дійсно, 02.10.2023 року, він будучи військовою службовою особою, висловив прохання військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який перебував у його службовій залежності, про необхідність надання останнім неправомірної вигоди йому особисто, у розмірі 8000 гривень за сприяння у продовженні перебування ОСОБА_6 у відрядженні, що надавало змогу останньому отримувати виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 30000,00 гривень. 03.10.2023 приблизно о 12 год. 25 хв. така неправомірна вимога була ним отримана від ОСОБА_7 , а після цього його затримали працівники правоохоронних органів. Про вчинене шкодує, свій вчинок вважає неприпустимим, бажає продовжити військову службу. Обвинувачений повідомив, що одразу після затримання сприяв слідству надав визначальні покази, від яких не відмовляється під час судового розгляду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів по справі та характеризуючого матеріалу відносно обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, тобто прохання та одержання службовою особою, неправомірноївигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становище є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 368 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, згідно із приписами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України є нетяжким злочином.

Обставини, які передбачені ч. 1 ст. 66 КК України та пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка передбачена ст. 67 КК України та яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину, щодо особи, яка перебуває у службовій залежності від винного.

Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив нетяжке корупційне кримінальне правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Правопорушення вчинене в період воєнного стану. Суд враховує поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочину, обвинувачений брав участь у слідчих діях, надавав правдиві показання, висловлював жаль з приводу вчиненого протягом усього перебігу кримінального провадження. Обвинувачений має постійне місце проживання, є одруженим, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, проходить військову службу в ЗСУ, є офіцером, позитивно охарактеризований за місцем служби та місцем проживання, має численні подяки від військового керівництва з приводу проходження служби, а також подяки у соціальному житті. Потерпілі у провадженні відсутні, майнової шкоди злочином не завдано, проте корупційне діяння, що вчинене в умовах воєнного стану повинно каратись достатньо суворо для попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує думку прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 58 КК України та заміною вказаного покарання на покарання у виді службових обмежень військовослужбовців, та з призначенням обов`язкового додаткового покарання.

Враховуючи наведене, тяжкість та характер правопорушення, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а саме у виді арешту з утриманням на гауптвахті, у середніх межах санкції ч. 1 ст. 368 КК України, з призначенням додаткового покарання.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним самим, так і іншими особами.

Щодо призначення додаткового покарання, суд виходить з вимог п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю. Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину.

Вчинення кримінального правопорушення було пов`язане з посадою обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому суд вважає за необхідне застосувати у якості додаткового покарання до обвинуваченого позбавлення його права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на два роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави слід залишити незмінним. Після набрання вироком законної сили та припинення дії запобіжного заходу у виді застави, визначеної ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 р., заставу у розмірі 107360 грн., за заявою заставодавця ОСОБА_8 від 09.01.2024 року внесену нею за ОСОБА_4 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Одеській області слід перерахувати на підтримку ЗСУ.

Процесуальні витрати сторони обвинувачення на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні слід покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту з утриманням на гауптвахті, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 2 (два) роки.

Початок відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 03.10.2023 по 06.10.2023 року в розрахунку одному дню арешту відповідає один день попереднього увязнення.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави ОСОБА_4 залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили та припинення дії запобіжного заходу у виді застави, визначеної ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 р., заставу у розмірі 107360 грн., перерахувати на підтримку ЗСУ (для зарахування коштів у національній валюті) з наступними реквізитами: Банк: Національний банк України; МФО 300001; Рахунок № UA0992708; ; Отримувач: Національний банк України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 41045,30 грн., стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

Арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Киїівського районного суду м. Одеси від 10.10.2023 року у справі 947/31849/23 скасувати

Речові докази: грошові кошти у розмірі 8000 гривень, номіналом по 200 гривень 29 купюр . із серійними номерами (ТД1090997, ЗБ8371326, ЄЕ5505705, УП0776916, ЄЄ6808734, У31072904, СВ6816789, ЕБ2230058, КВ0133673, ЗД5419068, Т35334409, АД2830930, УА2101247, ПБ2792355, ХЕ2354491, ЕЮ 1829648, УИ4699112, ЗЄ4400461, СЖ4795860, ХЖ6232273, СЛ6129587, ВЕ9707361, ЗБ3576025, СК9095891, ЕЄ6850544, СЖ1742382, ВЧ3762460, СИ3330967, КВ6045044), банкноти номіналом по 500 грн кількістю 4 штуки серією та номерами (ГБ7621895, ВИ9128357, Е32942456, ХД8431560), банкноти номіналом 100 грн у кількості 2 штуки з номерами (АВ1924097, УУ0406288)повернути ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки Iphone 11, imeil: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , із сім-картою НОМЕР_6 ; карту Ощадбанку № НОМЕР_7 ;куртку костюму літнього полігону повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1