Пр. № 1-кп/521/2002/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження, обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 20.07.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 уродженця Одеської області, Саратського району, с. Новоселівка громадянина України, молдованин, працюючого за наймом, із базовою середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідності до ст. 89 КК України раніше не судимого.

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

В 20-х числах червня місяця 2020 року, більш точного часу встановити не надалось можливим, через всесвітню мережу інтернет ОСОБА_3 знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу посвідчення водія. При зазначених обставинах у ОСОБА_3 виник кримінально протиправний умисел на виготовлення завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає право керувати транспортним засобом, а саме: водійського посвідчення на категорії «В» та «В1».

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, ОСОБА_3 , усупереч порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», під час переписки у месенджері «Viber» з невстановленою особою, контакти якої отримав із всесвітньої мережі інтернет, з метою виготовлення підробленого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В», «В 1», згідно домовленості, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, свої персональні дані, а саме: фото особистого підпису, фотокартку та фото паспорта громадянина України, виданого на його ім`я для внесення їх до бланку підробленого посвідчення водія, сплативши за послугу із виготовлення підроблено посвідчення 5 000 гривень, шляхом банківського переказу на надані невстановленою особою банківські реквізити.

В подальшому, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за допомогою пристрою зі струменевим способом друку, використовуючи персональні дані, надані ОСОБА_3 виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_2 на право керування транспортними засобами категорії «В», «В1», на ім`я останнього.

Надалі, у 20-х числах червня місяця 2020 року, більш точної дати встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , через поштове відправлення ТОВ «Нова Пошта», отримав та сплатив накладеним платежем 5 000 грн. посвідчення водія серії НОМЕР_2 на право керування транспортними засобами категорії «В», «В 1», виданим 16.02.2019 ТСЦ 5142 ТSС 5142 на ім`я ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ), який останній почав зберігати при собі, з метою подальшого використання під час керування транспортними засобами.

Продовжуючи злочинну діяльність, 20.07.2023 року приблизно о 09 годині 41 хвилин, ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Nissan Sunny» з державними номерними знаками НОМЕР_3 , був зупинений співробітниками патрульної поліції ГУНП в Одеській області поблизу будинку № 19 по вулиці Степова у м. Одесі, що знаходиться на території Малиновського району м. Одеси, та на вимогу згідно ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» надати для перевірки документи, що свідчать про дозвіл на право керування автотранспортом, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 16.02.2019 з анкетними даними - ОСОБА_3 , та фотокарткою з зображенням ОСОБА_3 , яке надає останньому право керувати транспортними засобами категорії «В» та «В1» - підроблене, і його використання може обґрунтовано надавати право керувати транспортними засобами, а також те, що вказане посвідчення є документом, який посвідчує його особу, відповідно до пп. а) п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що посвідчують особу чи її спеціальний статус» та підтверджує її спеціальний статус», діючи умисно та протиправно, достовірно знаючи, що посвідчення водія встановленого зразка у встановленому законом порядку ним не отримувалось, всупереч вимогам «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, достовірно знаючи, що медичний огляд в порядку встановленому МОЗ він не проходив, теоретичний і практичний іспит в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС не складав, вирішив використовувати вищевказаний завідомо підроблений документ для підтвердження права на керування транспортними засобами та пред`явив його працівникам патрульної поліції ГУНП в Одеській області.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані:

- по ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками: пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати документи, і який надає права керувати транспортним засобом категорії «В» та «В1» з метою його використання.

- по ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків.

Таким чином, суд, за клопотанням прокурора прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєних кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, а саме виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчинених кримінальних проступків, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченою нових кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання в межах санкції ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у виді штрафу. Остаточне покарання суд призначає із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст.118-126 КПК України.

Питання долі речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 , покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1912 гривень.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.07.2023 року (справа № 521/18792/23, пр. № 1-кс/521/2758/23) скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-Посвідчення водія НОМЕР_5 видане на ім`я ОСОБА_3 знищити.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_8