Справа № 303/202/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/185/20 за апеляційними скаргами прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та захисника -адвоката ОСОБА_6 в інересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Мукачіського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козівка Козівського району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого на посаді водія ПАТ «Птахофабрика Тернопільська», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Мукачіського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2018 рокуОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування основного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді підписки про невиїзд залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по справі за проведення експертних досліджень в сумі 8358,20 гривень.

Речові докази по справі автомобіль марки «MAN» моделі «TGA 18.480», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з сідловим напівпричепом марки «VAN-HOOL» моделі «CURTAIN-SIDE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 або ОСОБА_5 повернуто власнику за належністю; автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 - повернуто їй за належністю.

Згідно з вироком, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

20 серпня 2012 року о 22 год. 35 хв. ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автопотягом у складі: сідлового тягача марки «MAN», моделі «TGA 18.480», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з бортовим напівпричепом марки «VAN HOOL», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , завантаженим 20,9 тонами металопрокату, рухався зі швидкістю приблизно 65 км/год., в темну пору доби, по дорозі «М-06» сполученням «Київ-Чоп» зі сторони м.Тернопіль у напрямку м.Виноградів Закарпатської області, проїжджаючи 763 км+468 м вищезазначеної дороги, поблизу смт.Чинадієво Мукачівського району, не забезпечив безпеку дорожнього руху, порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 1.10, 2.3 «б», 8.1, 10.1, 11.2, 12.2, 12.3, 19.3 та дорожня горизонтальна розмітка 34 (1.1) Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, з моменту виникнення небезпеки для руху - засліплення його світлом фар зустрічного транспортного засобу, не вжив заходів застосування своєчасного гальмування, продовжив рух керованого транспортного засобу та змінив напрямок свого руху, перетнувши суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «SKODA OCTAVIA» - ОСОБА_11 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх спричинення, із безпосередньою причиною настання смерті знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. В решті вирок залишити без змін.

Не погоджуючись зі вказаним вироком суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок скасувати та виправдати ОСОБА_5 за відсутністю в його діянні складу злочину.

До початку апеляційного перегляду надійшло клопотання від ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника, які підтримали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, прокурор який не заперечував щодо звільнення від кримінальної відповідальності, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані дії він вчинив 20 серпня 2012 року.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

З урахуванням наведеного, строк давності для притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України сплинув 20 серпня 2022 року.

Отже, станом на 12 жовтня 2023 року сплинув строк та закінчились визначені ст.49 КК України строки давності, ухвалений вирок щодо ОСОБА_5 не набрав законної сили, а тому останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, а вирок суду - скасуванню та кримінальне провадження закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 417 КПК України.

Відповідно до ст. 285 КПК України колегією суддів роз`яснено ОСОБА_5 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачений надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

Враховуючи позицію сторони захисту, яка віддала пріоритетне значення розгляду клопотання перед апеляційною скаргою, колегія суддів враховує положення ч. 4 ст. 286 КПК України, відповідно до якої, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зазначені вище нормативні положення спрямовані на реалізацію також вимог засади змагальності сторін, згідно з якими суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків згідно із ч. 6 ст. 22 КПК України.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст.49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Зазначені підстави як встановлено в ході апеляційного перегляду дотримані. Матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття рішення судом про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.

Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною в Постанові Верховного Суду Касаційного кримінального суду від 30.11.2022 року (Справа №734/3220/17; провадження № 51-3020км20), згідно якої суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання вини є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а тому невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації права обвинуваченого на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений ст.49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням особи своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 285 КПК України у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Отже, оскільки обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України відсутні підстави для проведення судового провадження, що включає в себе відповідно до п. 24 ст. 3 КПК України і апеляційне провадження, в повному обсязі в загальному порядку, у зв`язку з чим колегія суддів не надає оцінки доводам апеляційних скарг.

Проведення розгляду апеляційної скарги, відповідно до якої суд має встановити чи винний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення та чи підлягає він покаранню за його вчинення не відповідатиме вимогам законності.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Оскільки клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності заявлене до набрання вироком законної сили, який підлягає скасуванню, колегія суддів позбавлена можливості розглянути подані апеляційні скарги по суті.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Вирок Мукачіського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2018 року відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України скасувати.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді