УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1698/21

Провадження № 1-кп/486/38/2023

17 листопада 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження внесене 05.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

10.11.2023 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів, яке обґрунтовано тим, що 23.03.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 25.03.2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 181600 грн., строком дії до 21.05.2021 року включно. Ухвалами слідчих суддів Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.05.2021 року та 12.07.2021 року відносно ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід. 09.09.2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, зобов`язавши її з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора та суду на весь строк досудового розслідування та розгляду справи по суті. 24.01.2023 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.03.2023 року включно. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08.02.2023 року за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_5 , ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.01.2023 року залишено без змін. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 закінчився 25.03.2023 року. 05.04.2023 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.06.2023 року включно. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20.04.2023 року за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_5 , ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.04.2023 року залишено без змін. 23.05.2023 року ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.07.2023 року включно. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20.06.2023 року за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_5 , ухвалу Южноукраїнського міського суду від 23.05.2023 року залишено без змін. 21.07.2023 року ухвалою судді Южноукраїнського міського суду продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.09.2023 року. 15.09.2023 року ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.11.2023 року ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Крім того, офіційного чи тимчасового місця роботи немає, немає легальних джерел доходу, має не зняту та не погашену судимість за вчинення аналогічних особливо тяжких злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, вчинила кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, може вчинити інші кримінальні правопорушення. З урахуванням цього вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить запобіганню вказаним ризикам та просив про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання та просив про його задоволення.

Обвинувачена ОСОБА_4 та захисник проти клопотання прокурора заперечили, просили застосувати домашній арешт, мотивуючи тим, що має захворюваності та необхідністю операційного втручання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15.09.2023 року відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.11.2023 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 закінчується 18.11.2023 року, але судове провадження у даному кримінальному провадженні не закінчено.

Приписами ч. 3 ст. 331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Обставини, на які посилається прокурор, як на підставу застосування запобіжного заходу, були враховані судом при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На даний час будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не встановлено.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, зокрема: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна; раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності; не має стійких соціальних зв`язків; офіційно не працює; може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, судом не вбачається жодних підстав, до застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, підлягає задоволенню.

Окрім того, щодо доводів ОСОБА_4 та її захисника суд відноситься критично, оскільки в матеріалах справи відсутні необхідні медичні висновки, які би підтверджували необхідність оперативних втручань. Дане питання неодноразово ставало предметом аналітичного дослідження та ухвалення відповідних рішень з боку суду, про що існують відповідні судові рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Керуючись ст.ст. 194, 197, 314, 331, 372, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м.Новодністровська Сокирянського району Чернівецької області, громадянці України, не працюючій, раніше судимій, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», строком на шістдесят днів, тобто до 17.01.2024 року включно.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії ухвали суду.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1