Справа № 489/8354/23
Номер провадження 1-кп/489/625/24
ВИРОК

Іменем України

18 січня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаєві, громадянина України, із вищою освітою, працюючого неофіційно, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

встановив

До суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 з угодою про визнання винуватості в якій зазначено таке.

24.02.2022 на всій території України указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", введено воєнний стан, який продовжувався 15.03.2022, 21.04.2022, 15.08.2022, 16.11.2022, 07.02.2023, 20.05.2023, 18.08.2023 та останній раз 08.11.2023 строком на 90 діб, тобто до 14.02.2024.

У період часу з 20:11 год. до 20:23 год. 19.11.2023 ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи у приміщенні супермаркету "ВЕЛМАРТ" за адресою: м. Миколаїв, просп. Миру, 1/1, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, діючи таємно, взяв з вітрини супермаркету блок цигарок марки CAMEL у кількості 10 пачок, вартістю 75,2 грн. за одиницю, а всього на загальну суму 752 грн., що належить ТОВ "ФУДКОМ", сховав до лівого рукава куртки, пройшов касову зону супермаркету та не розплатився за вказаний товар.

У подальшому, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ТОВ "ФУДКОМ" матеріальний збиток в сумі 752 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Прокурором направлено до суду разом з обвинувальним актом угоду від 15.12.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_6 . Відповідно до цієї угоди обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, сторони угоди узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Також, з урахуванням того, що ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчинених кримінального правопорушення, щиро розкаюється, сторонами угоди узгоджено звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

Крім того, до матеріалів справи долучено заяву представника потерпілого про відсутність матеріальних претензій до ОСОБА_4 , а також про те, що він не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю відповідно до обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами угоди покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, а також думку обвинуваченого щодо можливості затвердження укладеної угоди, вважає необхідним затвердити угоду між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості з таких підстав.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він як обвинувачений має права, передбачені законом, в тому числі п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом також встановлено, що обвинувачений, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Проаналізувавши наявні в суду матеріали, пояснення обвинуваченого, позицію прокурора та захисника, суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Суд встановив, що угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать вимогам КПК України і закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання; правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений ОСОБА_4 має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше не судимий, характеризується позитивно, відсутність у представника потерпілого матеріальних претензій до обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування основного покарання та вважає можливим застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, а саме звільнення від відбування основного покарання з випробовуванням при здійснені контролю за поведінкою ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.11.2023 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 години до 07 години наступного дня строком до 19.01.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , з покладанням обов`язків.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374, 468, 475 КПК України

ухвалив

Затвердити угоду від 15.12.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 години до 07 години наступного дня за адресою: АДРЕСА_2 , з покладанням обов`язків: прибувати до суду та прокурора за першою вимогою; невідкладно повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- блок цигарок марки CAMEL у кількості 10 пачок, що передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого, після набрання вироком законної сили залишити (передати) потерпілому ТОВ "Фудком";

- оптичний диск типу "DVD+R" з відеозаписами від 19.11.2023 з камер відеоспостереження супермаркету "ВЕЛМАРТ" після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження №0001504.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1