УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001372 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Рівне, Рівненської обл., українки, громадянки України, неодруженої, з середньою освітою, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винної з потерпілим та закриття кримінального провадження та заяву потерпілого ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винної з потерпілим та закриття кримінального провадження, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 07 травня 2023 року, близько 16 год. 59 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у технічно справному стані, рухаючись по вул.Вербовій, навпроти будинку №37, зі сторони вул.Олени Теліги в напрямку вул.Кулика і Гудачека, у м.Рівне, в порушення вимог п.п.б) п.2.3 та п.18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, проявила неуважність до дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху негайно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва на право по ходу руху транспортного засобу, хоча мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного застосування гальмування.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів лонної та сідничної кісток справа, закритого перелому латеральної маси крижової кістки на рівні S1 з допустимим зміщенням, вивиху головки плечової кістки, які в сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_4 , п.18.1 Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

До початку підготовчого судового засідання, обвинувачена ОСОБА_4 подала до суду клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілим та закриття кримінального провадження відносно неї, яке підтримала в підготовчому судовому засіданні і пояснила суду, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке вона вчинила вперше, визнала повністю, щиро розкаялася, активно сприяла його розкриттю, примирилася з потерпілим, який до неї претензій не має, та повністю відшкодувала завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву в якій вказав, що з обвинуваченою ОСОБА_4 примирився, майнова шкода йому відшкодована у повному обсязі, не заперечує щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілим. В судові засідання не бажає з`являтись.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечив проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку примирення винної з потерпілим та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Оскільки правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій ОСОБА_4 є нетяжким необережним злочином, вчиненим особою вперше, потерпілий претензій до обвинуваченої не має, примирився з нею та не заперечує проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності. ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України не перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 , заяву потерпілого ОСОБА_5 , вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст.44, 45, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст.46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст.45 та ст.46 КК України є обов`язковим.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, вчинене нею, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самою обвинуваченою.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягала на закритті провадження з підстав, передбачених ст.46 КК України.

Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду, крім випадків коли дана особа, на момент вчинення необережного нетяжкого злочину перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України, - належить до категорії необережних нетяжких злочинів. Злочин передбачений ч.1 ст.286 КК України, є злочином вчиненим з необережності по відношенню до наслідків, які наступили в результаті дій чи бездіяльності суб`єкта злочину.

Також, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, злочин вчинила вперше і примирилася з потерпілим, вину у вчинені кримінального правопорушення визнала повністю та відшкодувала всі заподіяні збитки потерпілому та на момент вчинення даного кримінального правопорушення не перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч.2 ст.284 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченої і вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винної з потерпілим, а кримінальне провадження стосовно неї слід закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду.

Речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , 2012 року випуску, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити обвинуваченій ОСОБА_4 .

Частиною 4 ст. 174 КПК України визначено, що одночасно з ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, має бути вирішено питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження, якщо майно не підлягає конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові, а тому слід

скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 травня 2023 року на автомобіль «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , 2012 року випуску.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, оскільки процесуальні витрати, понесені у кримінальному провадженні не є збитками, то такі витрати повинні бути розподілені судом у межах розгляду того кримінального провадження, у ході розгляду якого вони виникли.

Кримінально-процесуальний кодекс України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Наведене узгоджується із правовим висновком в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17 (провадження №13-47кс20).

Згідно ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою суду.

Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які складаються з витрат на залучення експерта в розмірі 4 780,00 грн., слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави, оскільки закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України не є реабілітуючою обставиною.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.288, 314, 350, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винної з потерпілим та закриття кримінального провадження та заяву потерпілого ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винної з потерпілим та закриття кримінального провадження, задоволити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Рівне, Рівненської обл., українку, громадянку України, неодружену, з середньою освітою, раніше не судиму, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винної з потерпілим.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 травня 2023 року на автомобіль «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , 2012 року випуску.

Речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , 2012 року випуску, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити обвинуваченій ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта в розмірі 4 780,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1