ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1583/23

Провадження № 1-кп/568/153/23

"15" листопада 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачена ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

ознайомившись з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000239 (від 19.10.23 р.) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ртищево Російська Федерація, проживає без реєстрації АДРЕСА_1 , не працююча, неодружена, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, не депутат, раніше не судима, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених , ч. 1 та ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

На початку жовтня 2023 р. (точної дати не встановлено) ОСОБА_4 перебуваючи на подвір`ї житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, умисно, таємно викрала велосипед марки Winora" сірого кольору з рамою відкритого типу, вартістю 2800 грн., власником якого є ОСОБА_6 . Своїми діями заподіяла ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

14.10.2023 р. у вечірню пору доби, ОСОБА_4 прийшла до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_7 , знаючи де зберігаються ключи, взяла ключи та відчинила вхідні двері будинку, з дозволу власника зайшла до будинку та побачила в коридорі кутову шліфувальну машину (болгарку). Реалізуючи свій намір на таємне викрадення чужого майна, знаючи, що за її діями не спостерігають інші особи, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, умисно, таємно, повторно викрала кутову шліфувальну машину (болгарку) Vitals Master Ls 1272 НL, вартістю 1135,60 грн., чим завдала ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 14.10.2023 р. у вечірню пору доби ОСОБА_4 перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, умисно, таємно, повторно викрала з кишені штанів, які лежали на дивані в житловій кімнаті та належали ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 500 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

14.10.2023 р. у вечірню пору доби ОСОБА_4 перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрала з кишені штанів, які лежали на дивані та належали ОСОБА_9 банківську картку АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються, як викрадення офіційного документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

14.10.2023 р. у вечірню пору доби ОСОБА_4 перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з особистих мотивів та з метою незаконного заволодіння офіційним документом (паспортом), умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрала з кишені штанів, які лежали на дивані та належали ОСОБА_9 ID паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 13.10.2022 р. виданий на ім`я ОСОБА_8 та покинула місце події.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України.

20.10.2023 р. о 14:55 год. ОСОБА_4 перебуваючи у магазині "Продукти" (вул. Піскова, 41/2, м. Радивилів, Дубенський район, Рівненська обл.), використовуючи раніше викрадену у ОСОБА_8 банківську картку АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , шляхом безконтактної оплати, умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, придбала для власних потреб товари на загальну суму 490 грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

31.10.2023 р. між прокурором у кримінальному провадженні, підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди, сторони домовилися про те, що обвинувачена беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі один рік, за ч. 3 ст. 357 КК України - один рік обмеження волі; ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, та звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення. Визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Захисник обвинуваченої просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Враховуючи викладене, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, правовій кваліфікації кримінального правопорушення щодо узгодженого покарання.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.ч. 1, 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Перевіряючи покарання, яке узгоджене сторонами угоди на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості та ступінь суспільної небезпечності вчинених правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України за ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України, як кримінальний проступок.

Судом досліджено дані про особу обвинуваченої, яка раніше несудима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

У відповідності до ст. 66 КК України в якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк один рік, за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Крім того, беручи до уваги критичне ставлення обвинуваченої до вчиненого кримінального правопорушення, активне сприяння у розкритті злочину, щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи, що шкода потерпілим відшкодована, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винної можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

А відтак, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік, який є достатнім для того, щоб винна в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Питання щодо речових доказів у справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2023 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченої ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000239 (від 19.10.23 р.) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 та ч. 3 ст. 357 КК України та призначити їй узгоджене в угоді покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;

- за 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: велосипед іноземного виробництва "Winora" сірого кольору з рамою відкритого типу - залишити власнику;

оригінал примірника клієнта 5 від 18.10.2023 р. з ПТ "Ломбард "Столичний" і К" - залишити в матеріалах кримінального провадження;

кутову шліфувальну машину (болгарку) Vitals Master Ls 1272 НL- залишити власнику;

оригінал примірника клієнта 4 від 18.10.2023 р. з ПТ "Ломбард "Столичний" і К" - залишити в матеріалах кримінального провадження;

паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 13.10.2022 р. на ім`я ОСОБА_8 та банківську картку АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 - залишити власнику;

оригінал чеку АТ КБ "Приватбанк" про оплату грошових коштів в сумі 490 грн. - залишити в матеріалах кримінального провадження;

довідку-виписку АТ КБ "Приватбанк" від 23.10.2023 р. видану на ім`я ОСОБА_8 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

оптичний диск з надписом "Продукти 20.10.2023" - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта в розмірі 1912 грн.

На вирок суду може бути подана апеляцiйна скарга до Рiвненського апеляцiйного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1