Єдиний унікальний номер: 379/1450/23
Провадження № 1-кп/379/109/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Таращанський районний суд Київської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження № 0004599 стосовно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кагарлик, Обухівського району Київської області, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, маючого повну загальну середню освіту, не працюючий, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не депутат, не адвокат, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2023 близько 07 год. 45 хв. ОСОБА_5 знаходився поруч зі службовим автомобілем патрульної поліції відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції марки «PEUGEOT» моделі «301», державний номер реєстрації НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі дороги за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Тараща, вул. Липнева, напроти будинку № 85, будучи запрошеним для проведення освідування на предмет встановлення ознак алкогольного сп`яніння з метою вирішення питання щодо складення адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В цей час ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи наявність відповідних повноважень у поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції ОСОБА_6 та інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції ОСОБА_7 на складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, достовірно знаючи, що на території України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", запропонував останнім неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1000 гривень за не вчинення цими службовими особами дій, з використанням наданого їм службового становища, а саме: не складання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно нього ( ОСОБА_5 ), на що працівники сектору реагування патрульної поліції відмовились, попередивши ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за пропозицію або надання неправомірної вигоди працівникам патрульної поліції.

В подальшому, діючи єдиним злочинним наміром, 26.09.2023 о 07 год. 50 хв. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав працівникам сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1000 гривень, поклавши їх під папку-планшет ОСОБА_6 , яка знаходилася на кришці багажника службового автомобіля марки «PEUGEOT» моделі «301», державний номер реєстрації НОМЕР_1 , за не вчинення цими службовими особами дій, з використанням наданого їм службового становища, а саме: нескладання ними протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_5 .

29.09.2023 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, згідно якої сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин справи вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 369 КК України. ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому діянні, в скоєному щиро покаявся, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловився про можливість затвердження цієї угоди про визнання винуватості та зазначив, що при укладені цієї угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, щиро розкаявся у скоєному та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, ствердив про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник просив затвердити угоду про примирення та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 1 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України є нетяжким злочином.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане кримінальне провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Судом з`ясовано реальну спроможність обвинуваченого виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Суд погоджується з наведеними угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті як обтяжуючі покарання, та визнає відповідно до п.п. 11, 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма і зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, що згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, враховуючи дані про особу винного, його ставлення до скоєного, задовільну характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини та обтяжуючих покарання обставин, те, що угода про визнання вини може бути укладена у цьому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання вини і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання: за ч. 1 ст. 369 КК України в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались та підстав для їх застосування немає, цивільні позови не заявлялися, процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100. На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КПК України грошові кошти в сумі 1000 грн, які належать ОСОБА_5 , підлягають спеціальній конфіскації у власність держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 29.09.2023 між прокурором ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0004599 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

за ч.1 ст. 369 КК України - в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень;

Після набрання вироком законної сили речові докази:

оптичний диск - зберігати при матеріалах кримінальної справи;

Відповідно до вимог статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію і речові докази грошові кошти в сумі 1000 гривень, які передані на зберігання на депозитний рахунок ГУ НП в Київській області, конфіскувати у дохід держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1