Справа № 545/2312/23
Провадження № 1-в/545/442/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2023 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у режимі відеоконференції між Полтавським районним судом Полтавської області та державною установою Крюковська виправна колонія (№29)» матеріали скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця, -

встановив:

28 червня 2023 року ОСОБА_4 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій прохав зобов`язати державного виконавця Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ОСОБА_5 скасувати постанову від 05.04.2023 року про арешт коштів боржника та зняти арешт з карткового рахунку.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилався на те, що 16.03.2023 року державним виконавцем Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження №71310869 з примусового виконання виконавчого листа №532/2392/19, виданого 22.02.2023 Кобеляцьким районним судом Полтавської області щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 200 000 грн. Того ж дня державним виконавцем відкрито виконавче провадження №71311181 з примусового виконання виконавчого листа №532/2392/19, виданого 22.02.2023 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 200 000 грн. Також, 16.03.2023 року державним виконавцем відкрито ще одне виконавче провадження №71343828 з примусового виконання виконавчого листа №532/2392/19, виданого 22.02.2023 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_8 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 200 000 грн. Того ж дня, 16.03.2023 року державним виконавцем відкрито ще одне Виконавче провадження №71460633 з примусового виконання виконавчого листа №532/2392/19, виданого 22.02.2023 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь держави витрат за проведення судових експертиз в сумі 3140 грн. 20 коп. 05.04.2023 року в межах виконавчого провадження №71310869 на підставі постанови про арешт коштів боржник, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 664654,22 грн. Цього ж дня, 05.04.2023 року виконавчі провадження №71310869, №71311181, №71343828 та №71460633 об`єднані в зведене виконавче провадження під єдиним №?71471176. Вище вказані дії державного виконавця ОСОБА_5 призвели до блокування банківської картки.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Згідно вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06.05.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, призначивши покарання - за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, стягнуто із ОСОБА_4 , на користь потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відшкодування заподіяної моральної шкоди 200 000 гривень на користь кожного. Окрім того, стягнуто із ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 3140 грн 20 коп.

Скаржником подано скаргу в порядку кримінального судочинства.

Скаргу обґрунтовано посиланням на статті 534, 537, 539 КПК України, статтю 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Між тим, суд не погоджується із позицією скаржника, що скаргу слід розглядати в межах кримінального судочинства виходячи з наступного.

Відповідно до 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є чинний Закон №1404-VIII.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, ОСОБА_4 , як сторона виконавчого провадження (боржник) оскаржує законність дій державного виконавця, пов`язаних з виконанням судового рішення, ухваленого за правилами КПК України.

Положеннями Кримінально процесуального кодексу України визначено порядок вирішення судом питань, які виникають під час виконання вироку. Проте зазначеною нормою закону не встановлено порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконання вироку суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику у справах про зняття арешту з майна" (далі за текстом Постанова №5) на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно із п. 5 даної Постанови №5, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 р. по справі №657/233/14-ц; провадження №14-447цс18 зроблений висновок про те, що оскарження дій державного виконавця, здійснених під час виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження повинно відбуватися у порядку, визначеному ст. 447 ЦПК України.

Окрім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року по справі №658/715/16-ц, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства (пункт 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5).

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Окрім того, відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 20 КАС України про розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів зазначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої статті 20 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, скарга ОСОБА_4 на дії державного виконавця в частині стягнення з нього на користь потерпілих моральної шкоди повинна бути розглянута в порядку цивільного судочинства, в частині стягнення витрат за проведення судових експертиз в порядку адміністративного судочинства.

З врахуванням вищевикладеного, у скарзі ОСОБА_4 на дії державного виконавця, слід відмовити, роз`яснивши право на звернення зі скаргою в порядку цивільного та адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 369, 370, 372, 537, 539 КПК України, суд, -

вирішив:

Скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця залишити без задоволення.

Роз`яснити право на звернення зі скаргою в порядку цивільного та адміністративного судочинства.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1