Справа № 524/8032/18
Провадження №1-кп/524/24/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0003169 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, українця, громадянина України, освіта вища, розлученого, на утриманні має двох малолітніх дітей, волонтер, на утриманні має трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

встановив:

01.10.2018 року до Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст. 49 КК України.

Представник потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, просив стягнути понесену шкоду потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_7 надала до суду заяву в якій просила слухати справу без її участі.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, встановлено, що 02.09.2018 року приблизно о 19-00 годині перебуваючи біля четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де зустрів ОСОБА_7 , з якою поруч знаходились двоє малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в цей час у нього виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин. В ході конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_6 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у присутності малолітніх дітей, наніс потерпілій ОСОБА_7 не менше двох ударів правою рукою стиснутою в кулак в ділянку голови та в плече правої руки, якою потерпіла закривалась від ударів.

Внаслідок умисних злочинних дій обвинувачений ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 738 від 20.09.2018 року у потерпілої ОСОБА_7 утворилися тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку легкого ступеню з вогнищем забою в правій тім`яній долі головного мозку, яка по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синець на правому плечі, який по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказані тілесні ушкодження утворилися від не менш ніж двократної ударної дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути долоні, стиснуті в кулак.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 49 КК України встановлено зокрема, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція частини 2 статті 125 КК України передбачає відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років. Відповідно до пункту першого частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно частини третьої статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Постановою Великої Палати Верховного суду у справі № 735/1121/20 від 02.02.2023 року зроблено висновок про те, що у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.125 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, яке відбулося 02 вересня 2018 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту 02 вересня 2018 року і ця обставина сторонами не заперечується, в тому числі і обвинуваченим та захисником.

З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального проступку минуло більше 5 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили. Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності. У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, її захисником подане клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності, відповідності обставинам справи і усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення, як обґрунтоване.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 125 КК України, суд також враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про судимість відсутні, кримінальне правопорушення вчинив вперше, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії кримінальних проступків, строки притягнення особи до кримінальної відповідальності збігли. Також, суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим.

При прийнятті рішення за клопотанням захисника, суд, вдається і до оцінки позиції потерпілої сторони представника потерпілої-представника цивільного позивача, який заперечила щодо звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .

Заперечення представника потерпілої проти клопотання захисника є таким, що не узгоджується із вимогами ст.49 КК України та висновками Верховного Суду.

Окрім цього, згідно до ст.42 КПК України обвинувачений має право не говорити нічого з приводу обвинувачення і відмовитися у будь-який момент відповідати на запитання, давати пояснення з приводу обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати, висловлювати свою думку щодо клопотань та згідно ст.18 КК України наділений свободою від самовикриття. Також, суд бере до уваги, що обвинувачений у поясненнях суду свою вину визнав частково, при цьому інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину, що закріплено і у Правовій позиції Верховного Суду у Постанові №462/7282/14К від 12 грудня 2018 року.

Незгода представника потерпілої щодо клопотання захисника, суду є зрозумілою, адже невід`ємним є право сторони отримати справедливе правосуддя у зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю та майну, принцип якого стосується всіх сторін кримінального провадження. Суд, ніяким чином, не бажає обмежити процесуальні права потерпілих визначені ст. 55 КК України, але надаючи можливість стороні ними користуватися не може при цьому не враховувати прав інших учасників процесу, в даному випадку право на заявлення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Прийняте судом рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження не позбавляє потерпілу вирішувати в порядку цивільного судочинства вимоги про відшкодування шкоди, навіть при незгоді з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її застосування потерпіла не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства, як то визначено і в Постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к.

З врахуванням вищевикладеного, суд, вбачає підстави для залишення цивільного позову у кримінальному провадженні без розгляду, з роз`ясненням права потерпілої на звернення до суду в порядку цивільного судочинства для вирішення питання про відшкодування шкоди.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальних витрат та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284 - 286,288,350,370,372,376 КПК України, -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003169 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 02 вересня 2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України щодо умисного нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_10 та закрити кримінальне провадження №0003169 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_10 про стягнення шкоди залишити без розгляду. Потерпілій ОСОБА_10 та її представнику ОСОБА_4 роз`яснити право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства для вирішення питань про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ліна ОБРЕВКО