Справа № 516/234/23
Провадження № 1-кп/516/29/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Теплодар Одеської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000502 від 22.03.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України , -

УСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, із застосування застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке є тяжким. Може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, оскільки на теперішній час не допитано свідків у справі, покази яких можуть мати істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового слідства. Обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працевлаштований, а збут наркотичних засобів є єдиним джерелом доходу ОСОБА_7 ..

Просив застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із застосуванням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам.

На підставі ч. 5 ст. 194 КК України, уразі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити спілкуватися з іншими обвинуваченими, свідками та учасниками кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора через необґрунтованість та безпідставність. Прокурором у клопотанні не доведено з посиланням на докази наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України. Зазначені ризики є безпідставними і нічим не доведеними. Обвинувачений ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, він зареєстрований, має постійне місце проживання, має батьків, офіційно працевлаштований, зареєстрований як фізична особа підприємець, що підтверджується Свідоцтвом фізичної особи-підприємця, раніше не судимий, має добрі характеристики. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 повністю підтримав свого захисника.

Захисник ОСОБА_9 підтримав позицію захисника ОСОБА_5 , вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 не надав ніяких пояснень з приводу заявленого клопотання прокурора.

Заслухавши прокурора та думку інших учасників провадження, вивчивши матеріали справи та поданого клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2022 відносно ОСОБА_7 , як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, із правом внесення застави у розмірі 1 240 500 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.11.2022 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси скасовано, постановлено нову, якою відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОСІ» МЮ України. Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 780 000 гривень у національній грошовій одиниці. Визначено строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.12.2022 року.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , припинив свою дію шляхом внесення 23.11.2022 року застави у розмірі 780 000 грн. Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу, як зазначено у самій ухвалі, припинив свою дію 17.12.2022 року. Після закінчення строку дії вказаної ухвали прокурор не звертався із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу.

У зв`язку із закінченням 17.12.2022 року строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, а також відсутності клопотання прокурора щодо продовження обраного запобіжного заходу, ухвалою суду від 05.10.2023 року задоволено клопотання третіх осіб - заставодавців щодо повернення внесеної застави у загальному розмірі 780.000 грн.

За час дії запобіжного заходу , після внесення застави, обвинувачений ОСОБА_7 не порушував покладені на нього ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.11.2022 року, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а тому клопотання в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не містить обґрунтованих підстав для задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на вище зазначене, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна і відноситься до тяжкого злочину, а також з метою запобігання ризику ухилення від суду, суд вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

За частинами 4, 5 статті 182 КПК, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо

непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого зокрема обвинувачується ОСОБА_7 , передбачене частиною 3 статті 307, за класифікацією статті 12 КК належать до тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачає можливість покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Так, у рішенні ЄСПЛ по справі "Бессієв проти Молдови" суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Суд приймає до уваги також практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, у рішенні "Мангурас проти Іспанії" від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. При цьому ЄСПЛ також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Прокурором в якості альтернативного запобіжного заходу визначено заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 780 000 грн. Саме ця сума застави була визначена ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.11.2022 року і була внесена обвинуваченим за фінансової участі третіх осіб -заставодавців на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області, що вказує на фінансову можливість внесення в якості застави саме такої грошової суми.

У відповідності до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

З огляду на вище наведене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню в частині обрання запобіжного заходу у виді застави у визначеному

розмірі - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 780 000 грн., який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, запобігання ризикам та не є явно непомірним.

При цьому, внаслідок існування ризиків суд вважає необхідним покладення на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК, які можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, згідно із частиною 7 статті 194 КПК, тобто у даному випадку строк дії обов`язків слід визначити до 21.02.2024 включно.

Керуючись статтями 176, 177, 178, 182-184, 194, 196, 315, 372, 532 КПК, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 780 000 (сімсот вісімдесят тисяч ) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області.

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк два місяці, тобто до 21.02.2024 включно, обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із м. Теплодара Одеської області, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, та (за наявності) інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до частини 6 статті 182 КПК підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що застава може бути внесена як ним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок № UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невнесення застави ним (або заставодавцями), до нього може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до частини 8 статті 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при

застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Суддя: ОСОБА_1