Справа № 645/2375/23
Провадження № 1-кп/645/194/23
В И Р О К

Іменем України

09 жовтня 2023 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Похівка, Богородчанського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 з метою уникнення від встановленої Законом відповідальності за керування транспортним засобом, без передбаченого дозволу (посвідчення водія), в порушення вимог статті 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р., яка визначає основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, а також постанови Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 р. «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

В квітні 2022 року, точні дата та час судом не встановлені, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, скориставшись всесвітньою мережею «Інтернет», на невстановленому судом сайті, вступив у змову з невстановленою судом особою, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження, та усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (посвідчення водія), надав невстановленій судом особі, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження, свої анкетні дані, а саме фотозображення паспорту та фотокартку для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим створив сприятливі умови для вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

В подальшому вищевказана невстановлена особа у невстановленому судом час та місці, виготовила за допомогою струминного знакосинтезуючого друкуючого пристрою, підроблений документ посвідчення водія, який надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому Законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 05.04.2022 року ТСЦ № 8044, в яке внесла анкетні дані та фотографію ОСОБА_3 .

Продовжуючи виконання злочинного наміру, створивши таким чином підроблений документ посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , невстановленою судом особою, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження, направлено підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 05.04.2022 року ТСЦ № 8044, на ім`я ОСОБА_3 , поштовим відправленням, адресованим ОСОБА_3 , до відділення № 91 «Нової пошти».

Отримавши в серпні 2022 року у відділенні «Нової пошти» № 91 за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 68, підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 05.04.2022 року ТСЦ № 8044, на ім`я ОСОБА_3 , останнім було сплачено невстановленій судом особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, грошові кошти в сумі 5000 гривень, за створення підробленого документу, який ОСОБА_3 мав намір використовувати в подальшому.

Згідно висновку експерта судової технічної експертизи документів від 02.03.2023 №СЕ-19/121-23/3986-ДД бланк посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , виданий 05.04.2022 ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.

Згідно інформації регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області, ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував. Посвідчення водія серії НОМЕР_1 підрозділами ГСЦ МВС України не видавалось.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення - офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання.

Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свій протиправний умисел, будучи обізнаним про те, що відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року, яка визначає основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, а також п. п. «а» п. 2.1. ч. 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які наголошують, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та необхідності складання відповідних іспитів для його отримання, затверджених наказом МВС України № 515 від 07.12.2009 року, достовірно знаючи, що він не отримував у встановленому «Положенням Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року Порядку, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 05.04.2022 року ТСЦ № 8044 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на подальше використання завідомо підробленого посвідчення водія, бланк якого, відповідно до висновку експерта судової технічної експертизи документів від 02.03.2023 року №СЕ-19/121-23/3986-ДД, не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України, усвідомлюючи, що пред`явлення посвідчення водія дозволить йому керувати транспортним засобом, у період часу із серпня 2022 року по 17.02.2023 року, використовував завідомо підроблений документ, - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 05.04.2022 року ТСЦ № 8044 на ім`я ОСОБА_3 .

17 лютого 2023 року, приблизно о 22 год. 38 хв., ОСОБА_3 рухався по пр. Героїв Харкова в місті Харкові на автомобілі «ВАЗ-2101», д.н.з. « НОМЕР_3 », де біля АЗС по пр. Героїв Харкова, 269-А у м. Харкові був зупинений працівниками поліції внаслідок того, що на транспортному засобі не працювала ліва фара. При перевірці працівниками поліції документів, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що у нього знаходиться при собі підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 05.04.2022 року ТСЦ № 8044, яке він не отримував у встановленому «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на законну вимогу працівників поліції пред`явив останнім завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 05.04.2022 року ТСЦ № 8044 на своє ім`я.

Таким чином, ОСОБА_3 , використав, завідомо підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії В, видане 05.04.2022 року ТСЦ № 8044 на ім`я ОСОБА_3 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_4 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення - офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання та ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, неодружений, офіційно непрацюючий, за місцем мешкання характеризується задовільно, громадський порядок не порушує, з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя та раніше засудженими зв`язок не підтримує, алкогольними напоями та наркотичними речовинами не зловживає, скарг стосовно ОСОБА_3 від мешканців не надходило, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «МПНД №3» ХМР не звертався, на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесено законом до проступків, особу винного, обставину, визнану судом такою, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обстави.

Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції статей, які передбачають відповідальність за вчинене, із застосуванням положень ст.70 КК України.

При цьому, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав, раніше не судимий, розкаявся, вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є кримінальними проступками, суд приходить до висновку, що виправлення можливе без відбування ним покарання, призначеного за даним вироком, із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.02.2023 року, під час досудового розслідування, було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_4 , яке поміщено до спеціального пакета FPS 5000459 та опечатано під час огляду місця події 17.02.2023 за адресом: м. Харків, проспект Героїв Харкова, буд. 269-А, що добровільно надав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначено місце зберігання: матеріали кримінального провадження №0000079 від 18.03.2023.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що підстави, передбачені ч. 4 ст. 174 КПК України для продовження існування арешту відсутні, то накладений арешт підлягає скасуванню.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралась.

Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 107, 124, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

-за ч.4 ст. 358 КК України - 1 (один) рік 3 ( три) місяці обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків), шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Арешт на тимчасово вилучене майно, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.02.2023 року, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_4 , з ознаками підробки, після набрання вироком законної сили, скасувати.

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_4 , з ознаками підробки, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судові витрати за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-23/3986-ДД від 02.03.2023 року в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві ) грн. 68коп.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1