Справа № 307/417/24
Провадження №1-кс/307/57/24
УХВАЛА

05 лютого 2024 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури, про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 , 30 січня 2024 року, близько 11 години 20 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з метою збуту вибухових пристроїв, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, знаходячись за місцем свого проживання, умисно, за грошову винагороду в сумі 4000 гривень, збув ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , корпус ручної осколочної гранати Ф-1 з маркуванням "386/76-90/Т", корпус ручної осколочної гранати Ф-1 з маркуванням "107 12-77 Т", запал до ручних гранат РГД-5 та Ф-1 з маркуванням "175" "-79 УЗГРМ-2 583" та запал до ручних гранат РГД-5 та Ф-1 з маркуванням "238" "-71 УЗГРМ 583", які у конструктивному поєднанні, будуть являтись бойовим припасом ручною осколочною гранатою Ф-1, та якими ОСОБА_4 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб незаконно заволодів (придбав) всупереч встановленому законному порядку, та які в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу та які 30 січня 2024 року були видані ОСОБА_7 , працівникам Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Крім цього, 03 лютого 2024 року, близько 10 години 25 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою; АДРЕСА_1 , повторно, діючи з прямим умислом, з метою збуту вибухових пристроїв, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки знаходячись за місцем свого проживання умисно, за грошову винагороду в сумі 4000 гривень, збув ОСОБА_7 , два корпуси гранат F1, а саме: корпус ручної гранати типу "F1", з маркуванням "386 302-85 Т"; корпус ручної гранати типу "F1", з маркуванням "156/108 254-(Г) ТНТ"; запал типу "УЗРГМ-2", з маркуванням "57-85 349-2"; запал типу "УЗРГМ-2", з маркуванням "202-82 УЗЧП" та постріл гранатометний з маркуванням "ПГ-7С 254-28-76 ОЛ", та якими ОСОБА_4 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб незаконно заволодів (придбав) всупереч встановленому законному порядку, та які в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу, та які 03 лютого 2024 року були видані ОСОБА_7 , працівникам Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

03 лютого 2024 року, в період часу з 10 год. 47 хв. по 14 год. 48 хв., працівниками поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області в ході проведення обшуку, а саме: будинку АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено два постріли ПГ-7 до протитанкового гранатомету РПГ- 7: №1) ПГ-7 із маркування ПГ-7Л 56-71-81 РНДСИ-5К 30-81-Б 3В-7Л 42-М-28-81 53-82-1444 63-68-813 ПГ-7Л 56-71-81 ОЛ 63-69-813 68; №2) ПГ-7 із маркування ПГ-7Л 254-16-88 РНДСИ-5К 33-87-Б 3В-7Л 42-М-76-87 613-54-88 ПГ-7Л 254-16-88 ОЛ 613-54-88 Ч 54 з трьома пороховими зарядами до них, із наступними міркуваннями: №3 ПГ-7ПМ НБА-42 25/75 Б 28-76-254; №4 ПГ-7ПМ НБА-42 25/75 Б 28-76-254; №5 ПГ-7ПМ НБЛ 16/79 Б 130-79-254 та набої в кількості 25 шт, калібру 7,62х54, які ОСОБА_4 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб незаконно заволодів (придбав) всупереч встановленому законному порядку, та які в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, незаконному поводженні зі зброєю тобто придбанні, носінні, зберіганні та збуту бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

В ході проведення вказаного обшуку в період часу з 10 год. 47 хв. по 14 год. 48 хв., за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено грошові кошти в загальній сумі 5 400 грн., а саме: 10 купюр номіналом 500 грн. з наступними серійними номерами СЗ7056542, ЗЗ1981551, ЗИ8763301, УЖ5586504, ФБ4560851, УҐ6558554, СГ8825715, ВХ9242959, СГ2233598, ВА6374155, 1 купюра номіналом 200 грн. з серійним номером ХВ3357110, 1 купюра номіналом 100 грн. з серійним номером СГ3210224, 1 купюра номіналом 50 грн. з серійним номером СР6396781, 2 купюри номіналом 20 грн. з серійними номерами ЕЗ4545618, АК5322393 та 1 купюра номіналом 10 грн. з серійним номером УЕ1171516, які упаковано до спец. пакету НПУWAR0005404.

Постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській ОСОБА_3 від 03 лютого 2024 року вище вказане майно визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме: грошових коштів в сумі 5 400 грн: 10 купюр номіналом 500 грн. з наступними серійними номерами - СЗ7056542, ЗЗ1981551, ЗИ8763301, УЖ5586504, ФБ4560851, УҐ6558554, СГ8825715, ВХ9242959, СГ2233598, ВА6374155, 1 купюра номіналом 200 грн. з серійним номером ХВ3357110, 1 купюра номіналом 100 грн. з серійним номером СГ3210224, 1 купюра номіналом 50 грн. з серійним номером СР6396781, 2 купюри номіналом 20 грн. з серійними номерами ЕЗ4545618, АК5322393, та 1 купюра номіналом 10 грн. з серійним номером УЕ1171516, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили клопотання задовольнити частково, і накласти арешт на 4 000 грн., а іншу суму повернути.

Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 19 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти в загальній сумі 5400 грн., а саме: 10 купюр номіналом 500 грн. з наступними серійними номерами СЗ7056542, ЗЗ1981551, ЗИ8763301, УЖ5586504, ФБ4560851, УҐ6558554, СГ8825715, ВХ9242959, СГ2233598, ВА6374155, 1 купюра номіналом 200 грн. з серійним номером ХВ3357110, 1 купюра номіналом 100 грн. з серійним номером СГ3210224, 1 купюра номіналом 50 грн. з серійним номером СР6396781, 2 купюри номіналом 20 грн. з серійними номерами ЕЗ4545618, АК5322393 та 1 купюра номіналом 10 грн. з серійним номером УЕ1171516, які упаковано до спец. пакету НПУWAR0005404.

Постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатськійобласті від 03 лютого 2024 року, вище вказані предмети були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000046.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За правилами ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

Статтями 2, 7 КПК України, визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказані норми кореспондуються з положеннями Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно ст. 1 якого, - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 19 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме грошові кошти в сумі 5 400 грн.: 10 купюр номіналом 500 грн. з наступними серійними номерами - СЗ7056542, ЗЗ1981551, ЗИ8763301, УЖ5586504, ФБ4560851, УҐ6558554, СГ8825715, ВХ9242959, СГ2233598, ВА6374155, 1 купюра номіналом 200 грн. з серійним номером ХВ3357110, 1 купюра номіналом 100 грн. з серійним номером СГ3210224, 1 купюра номіналом 50 грн. з серійним номером СР6396781, 2 купюри номіналом 20 грн. з серійними номерами ЕЗ4545618, АК5322393, та 1 купюра номіналом 10 грн. з серійним номером УЕ1171516, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та власнику майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1