Справа №454/1266/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" жовтня 2023 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, раніше судимого, за ч.2 ст. 389 КК України -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 21.12.2021 року вироком Сокальського районного суду Львівської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, 31.01.2022 року взятий на облік Червоноградським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області. Посадовими особами вказаної установи ОСОБА_4 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, роз`яснено зміст ст. ст. 37, 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, а також попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Директором КП «Сокальжитлокомунсервіс» ОСОБА_5 після прийняття ОСОБА_4 на відпрацювання призначеного покарання сформовано відповідний графік для відпрацювання 100 годин громадських робіт з 03.02.2022р., однак ОСОБА_4 відпрацював тільки 20 годин, після чого відмовився від відпрацювання громадських робіт, діючи умисно, з метою ухилення від відбуття призначеного йому судом покарання, без поважних на те причин.

Так, ОСОБА_4 02.02.2022р. винесено письмове попередження, що у разі ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт його буде притягнуто до кримінальної відповідальності. Однак, останній, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного вироком Сокальського районного суду Львівської області від 21.12.2021р. покарання, по 03.06.2022р. без поважних причин не відбув 80 годин призначених йому громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи засудженим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 389 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні даного кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками розгляду, суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений винний в ухиленні засудженим від відбування покарання у виді громадських робіт та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 389 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що на час постановлення даного вироку, обвинувачений повністю відбув призначене йому покарання згідно вироком Сокальського районного суду Львівської області від 21.12.2021 року яким його засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, що підтверджується відповідною довідкою Червоноградського районного відділу ДУ «Центр пробації» філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області від 26.10.2023р., ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який не працює, позитивно характеризується, раніше судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, також те, що обвинувачений визнає свою вину повністю, висловив щире каяття у скоєному.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі та приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і вважає за можливе прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовано.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 за ч.2 ст. 389 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1