Справа № 638/3509/23
Провадження № 1-кп/638/1157/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 22.03.2023, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої вироком Київського районного суду м.Харкова від 12.12.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, вироком Київського районного суду м.Харкова від 22.03.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 17000 грн,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 21.03.2023, приблизно о 13 год. 50 хв., перебувала у приміщенні магазину «Полуничка», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 41/2. У цей час ОСОБА_4 побачила комплект білизни синього кольору «Покоївка» S/М торгової марки «Obsessive». Після чого, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 , діючи у період воєнного стану, поширеного на території України, будучи обізнаною про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-1 від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла з полиці комплект білизни синього кольору «Покоївка» S/M торгової марки «Obsessive», який належить потерпілій ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 378М від 07.04.2023, становить 1449 грн. та покинула місце вчинення злочину, тим самим маючи змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на суму 1449 грн.

За результатами судового розгляду кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, судом вказані дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, щиро розкаялася, підтвердила правильність викладених в обвинувальному акті обставин та пояснила, що вона вчинила крадіжку чужого майна при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини, неоспорення нею фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового розгляду, прийняв рішення не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння вказаного вище кримінального правопорушення та розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

За результатами розгляду кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, характер суспільної небезпеки діяння, конкретні обставини по справі, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що на час вчинення кримінального правопорушення за даним кримінальним провадженням ОСОБА_4 мала судимості за вироком Київського районного суду м.Харкова від 12.12.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, вироком Київського районного суду м.Харкова від 22.03.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 17000 грн, який на даний час не сплачено; на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, із середньою спеціальною освітою, незаміжня, яка має двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштована.

При цьому, згідно із довідкою Київського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області від 25.08.2023, ОСОБА_4 знята з обліку вказаного органу пробації 25.08.2023 у зв`язку з відбуттям покарання у виді 80 годин громадських робіт за вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.12.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 в силу ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченій в межах санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, його наслідки, вищевказані дані, що характеризують особу ОСОБА_4 , обставину, що пом`якшує покарання.

З урахуванням вказаного, суд вважає необхідним для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.

Крім цього, ОСОБА_4 засуджена вироком Київського районного суду м.Харкова від 22.03.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 17000 грн, який не сплачено.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, покарання у виді штрафу за вироком Київського районного суду м.Харкова від 22.03.2023 відповідно до положень ст. 71 КК України слід приєднати до покарання за цим вироком, та оскільки воно не підлягає складенню відповідно до вимог ч.3 ст. 72 КК України, зазначене покарання слід виконувати самостійно.

Разом з тим, судом враховуються положення ч.ч. 2,3 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Приймаючи до уваги вищевказані дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , наявність на її утриманні двох малолітніх дітей, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим до неї необхідно застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком з покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, надавши шанс на повернення до законослухняного, суспільно-корисного життя.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №378М від 07.04.2023 в розмірі 716,94 грн слід покласти на обвинувачену.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані на підставі ухвали слідчого судді від 07.04.2023, у вигляді накладення арешту на вилучене майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався, клопотань про обрання такого не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71, ч.3 ст. 72 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 22.03.2023 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., який виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки на час іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №378М від 07.04.2023 в розмірі 716,94 грн стягнути з обвинуваченої на користь ФО-П ОСОБА_8 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2023, на спідницю біло-синього кольору на зав?язці; боді темно-синього кольору із білим мереживом із етикеткою з написом скасувати.

Речові докази: спідницю біло-синього кольору на зав?язці; боді темно-синього кольору із білим мереживом із етикеткою з написом, які зберігаються в камері схову ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1