ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2361/23
Номер провадження: 11-кп/819/247/23
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000767 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.10.2023 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 16.12.2023 року включно .

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18.10.2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та постановити нове рішення, яким обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вказує, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Вважає, що в порушення ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя не відмовив у продовженні строку тримання під вартою, незважаючи на те, що прокурор не довів, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Зазначає, що ОСОБА_8 визнав вину в повному обсязі у скоєнні інкримінованого йому правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повернув викрадений телефон потерпілому, заявляє бажання співпрацювати із слідством.

На думку апелянта, слідчий, прокурор не довели наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор. Оскільки ОСОБА_8 визнав вину та бажає співпрацювати із слідством, ризики передбачені ст. 177 КПК відсутні, а домашній арешт забезпечить виконання обов`язків покладених на нього в повному обсязі без ризику для слідства.

Стверджує, що сторона обвинувачення намагається нав`язати неіснуючі ризики без достатніх доказів лише обґрунтовуючи свою позицію припущеннями.

Позиції учасників.

Адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви Суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вбачається, що на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000767 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як видно із матеріалів провадження ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.07.2023 року щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 26.08.2023 року з визначенням застави в розмірі 107360 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.08.2023 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 19.10.2023 року включно.

Під час судового розгляду 18.10.2023 року судом відповідно до приписів ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою .

Необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 прокурор обґрунтував продовженням існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу, має перевірити чи не зменшилися на цій стадії кримінального провадження встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії продовження запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

Застосування (продовження) запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Рішення про застосування (продовження) одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд виходив із того, що ризики, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати.

Доводи апеляційної скарги захисника такі висновки суду не спростовують.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути піддана обвинувачена особа, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати її до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральні якості, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Суд, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував як видно, не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, та суспільну небезпечність інкримінованого злочину, а і сукупність даних про особу обвинуваченого, передбачених ст. 178 КПК України, зокрема те, що обвинувачений не одружений, дітей та утриманців не має, офіційно не працевлаштований , раніше судимий , що у сукупності і стало підставою для висновку про продовження існування встановлених ризиків та прийняття рішення про необхідність продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування (продовження) запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Висновки суду щодо неможливості зміни запобіжного заходу на більш м`який стосовно ОСОБА_8 належним чином мотивовані.

Відомості, що характеризують обвинуваченого, його соціальні зв`язки були фактично враховані, відсутність у нього законного джерела доходів , місця роботи як видно, як на стадії застосування запобіжного заходу, так і при продовженні строку тримання під вартою.

Посилання апелянта на те, що обвинувачений готовий співпрацювати зі слідством, визнав вину, що на думку захисника нівелює встановлені ризики, не знайшли свого відображення в матеріалах кримінального провадження.

Судовий розгляд, як видно триває, докази не досліджені , а тому є вірогідним продовження ризику впливу на свідків , потерпілих.

Апеляційний суд, зважаючи на обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його тяжкість та суспільну небезпечність, враховуючи обставини, передбачені 177, 178, 183 КПК України, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, яка не є позитивною, його соціальні зв`язки, за відсутності доказів того, що вони здатні впливати на процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, погоджується із висновком суду, про наявність підстав для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Встановлені ризики із сплином часу зменшуються, разом із тим вони ще є достатньо суттєвими на даній стадії кримінального провадження, що дає дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою з великою вірогідністю, не зможе запобігти існуючим ризикам на даній стадії судового провадження , що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.

Твердження апелянта про те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права слід визнати безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.

Доцільність необхідності подальшого утримання обвинуваченого під вартою підлягає перевірці через нетривалий час в порядку ст. 331 КПК України судом першої інстанції, а сторона захисту не позбавлена можливості надати суду документи на підтвердження доводів щодо обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків та порушувати перед судом питання про зміну запобіжного заходу.

Істотних порушень вимог КПК , які б стали підставою для скасування ухвали суду не втсановлено.

Керуючись ст. ст. 331, 404, 405, 407, 419, 422 - 1, 376 ч. 2 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18.10.2023 року, якою під час судового розгляду щодо обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4