№ 207/5884/23
№ 1-кп/207/412/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у межах кримінального провадження №0000636 від 10.08.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, має середньо - спеціальну освіту, не працює, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

16.04.1998 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки, штраф 680 гривень;

04.12.1998 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.43 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 рік позбавлення волі за вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 16.04.1998 року, до відбуття 4 роки позбавлення волі, звільнений 10.08.2002р.;

29.05.2003 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту, звільнений 29.07.2003р.;

06.04.2004 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

03.12.2004 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст.70 КК України даним покаранням поглинуто покарання за вироком суду Бабушкінського району м. Дніпропетровська від 06.04.2004 року, до відбуття 1 рік 2 місяці позбавлення волі, звільнений 06.05.2005р.;

03.02.2006 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 3 ст. 185, ст. 198, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 18.09.2007р.;

09.08.2010 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільнений 14.05.2011р.;

26.09.2011 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

06.12.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

11.02.2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покаранням поглинуто покаранням за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.12.2013 року, до відбуття 4 роки позбавлення волі, звільнений 20.12.2016р.;

28.03.2018 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту;

10.08.2020 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 09.11.2020 вироком Дніпровського апеляційного суду вирок від 10.08.2020 в частині призначення покарання скасований, вважати засудженим за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

25.11.2020 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто більш суворим покаранням по вироку Дніпровського апеляційного суду від 09.11.2020, до відбуття 2 роки позбавлення волі, звільнився по відбуттю покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09.08.2023, приблизно о 15:40 год ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на трамвайній зупинці «Ринок» сів до трамваю № 2 із маршрутом руху «ДМК-БАМ», де поруч із собою побачив раніше йому незнайому потерпілу ОСОБА_6 , яка стояла поруч із ним та тримала у руках пакети з особистими речами. В цей час у ОСОБА_4 виник прямий протиправний умисел направлений на таємне викрадення майна, яке знаходилося у пакеті ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, діючи умисно, таємно, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи упевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, а також користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_6 , приблизно о 15:55 годин, доїхавши до зупинки «Площа Визволителів» почала виходити з трамваю та не слідкувала за діями ОСОБА_4 , останній дістав своєю рукою (якою саме не встановлено) із пакету потерпілої косметичку (майнової цінності для потерпілої не становить), в якій знаходилися особисті речі потерпілої. Після чого, ОСОБА_4 вийшов з трамваю вслід за потерпілою та пішов з місця вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці, почав оглядати викрадену раніше у ОСОБА_6 косметичку та виявив у ній банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 банківський рахунок НОМЕР_2 , обладнану чіпом безконтактної оплати, відкритої на ім`я ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел направлений на подальше використання, пов`язаного із подальшим зняттям грошових коштів, усвідомлюючи, що банківські карти є офіційними документами та містять обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, викрав офіційний документ, з метою заволодіння наявними на поточному рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 грошовими коштами, які належать ОСОБА_6 , шляхом здійснення транзакцій через платіжні термінали за допомогою чіпу безконтактної оплати.

У подальшому ОСОБА_4 , утримуючи викрадене при собі, місце злочину залишив.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_4 , розуміючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей Указ затверджено Законом України «Про затвердження указу України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119 IX, від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212 IX, від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263 IX, 26.07.2023 №451, від 26.07.2023 № 451/2023 продовжено з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року, 09.08.2023, в період з 16:13 год до 16:28 год, перебував біля буд. № 19 по вул. Єдності в м. Кам`янське, тримаючи при собі раніше викрадену банківську картку АТ КБ «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел на таємне, із корисливого мотиву, викрадення з банківського рахунку, належного ОСОБА_6 грошових коштів, шляхом використання вищевказаної картки для виплат.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та корисливої мети, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій протиправний умисел, таємно, повторно, в умовах воєнного стану здійснив наступні транзакції через платіжні термінали за допомогою чіпу безконтактної оплати на вказаній картці 09.08.2023 о 16:13 год., о 16:18 год., о 16:19 год. та о 16:21 год. здійснив покупки товарів у магазині «Делві», який знаходиться за адресою: м. Кам`янське, вул. Єдності, 19, на суми 19,40 грн., 408,10 грн., 183,50 грн. та 297,90 грн. відповідно, за допомогою банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 .

Також, 09.08.2023 о 16:26 год. та о 16:28 год. ОСОБА_4 здійснив покупки товарів у магазині «Салтівський М`ясокомбінат», який знаходиться за адресою: м. Кам`янське, пр-т Ювілейний, 1, на суми 228,65 грн. та 115,80 грн. відповідно, за допомогою банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , обладнаної чіпом безконтактної оплати, яка належить ОСОБА_6 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , які об`єднанні єдиним протиправним умислом та реалізовані шляхом викрадення грошових коштів за допомогою банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з поточного рахунку НОМЕР_2 , потерпілій ОСОБА_6 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 1253,35 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

31.10.2023 року, на стадії досудового розслідування, відповідно до ст. 472 КПК України, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, за текстом якої викладено наведені вище фактичні обставини кримінальних правопорушень. Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вказаних діяннях. Також угодою було узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю скоєних кримінальних правопорушень у виді 5 років позбавлення волі. Враховуючи згоду обвинуваченого на співпрацю з правоохоронними органами, сторони погодились на його звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України та покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Потерпілою надано згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , зазначено, що матеріальний збиток їй відшкодовано у повному обсязі.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягав на її затвердженні, з приводу вчинених кримінальних правопорушень щиро розкаявся, підтримав угоду про визнання винуватості, просить її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості укладена відповідно до вимог і правил КПК України та КК України, також просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані - за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, та за ч. 4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1, 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам та правилам КПК України та КК України, що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений не працює, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, скарги на нього відсутні, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2005 р., діагноз : Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, синдром залежності F11.2 відповідно міжнародної класифікації хвороб 10 «Психічні розлади та розлади поведінки» (клас.V) 1999 р. В реєстрі у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , та його захисником ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони визнали винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , та його захисником ОСОБА_5 із призначенням ОСОБА_4 , узгодженого сторонами покарання.

Витрати на залучення експертів, які відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові доказі відсутні.

Керуючись ст. 314, 369-371, 373-376, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2023р., укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000636 від 10.08.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання :

за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 призначити у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1