Справа № 536/643/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Клонової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області подання старшого державного виконавця Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савченко Д.В. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,-

Встановив:

Старший державний виконавець Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савченко Д.В. звернувся до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Кременчуцькому відділі державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №66059550 з виконання виконавчого листа, виданого Кременчуцьким районним судом Полтавської області №536/643/17 від 26.06.2017 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області 8330 грн. у відшкодування збитків, завданих державі незаконним рибним промислом. 12.07.2021 було відкрито виконавче провадження, копії постанови про відкриття направлено сторонам. Виконавець зазначає, що боржнику неодноразово надіслано виклик державного виконавця та зобов`язано з`явитись до відділу, зокрема, за вих. № 20441 від 12.07.2021, та вих. №33910 від 23.12.2022, який згідно поштового трекінгу боржником отримано 09.08.2022 року, а також № 24764, який згідно поштового трекінгу боржником отримано 07.07.2023 року. На даний час боржник до відділу не з`являвся.

Старший державний виконавець Савченко Д.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники справи повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали подання, перевіривши надані докази, вважає що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Пунктом 5 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов`язаний своєчасно з`являтися на вимогу виконавця.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Статтею 33 Конституції України гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи для забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

На підтвердження вказаних обставин виконавцем має бути надано належні та допустимі докази.

В матеріалах подання про примусовий привід боржника відсутні докази на підтвердження того, що боржником ОСОБА_1 було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження №66059550 від 12.07.2021 року, оскільки до матеріалів заяви додано лише супровідний лист про направлення копії цієї постанови за вих. №20437 від 12.07.2021 року (а.с.69), який не містить відміток про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, що позбавляє суд можливості встановити факт обізнаності боржника ОСОБА_1 про вчинення відносно нього дій, спрямованих на примусове виконання рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області по справі № 536/643/17 від 26.06.2017 року.

На підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання обов`язків, передбачених п. 5 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», до матеріалів подання про примусовий привід боржника долучено копію списку поштових відправлень №68 (а.с.77), з якого не вбачається, коли було направлено поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 , так як зазначений список не містить дати відправки, та не містить ідентифікаційного номеру поштового відправлення. Також, на підтвердження факту ухилення боржника від виконання обов`язків, державним виконавцем до матеріалів справи долучено копію поштового трекінгу №464 (а.с.78), однак із зазначеного доказу не вбачаються відомості, які мають суттєве значення для вирішення заяви по суті, а саме зазначений трекінг не містить відомостей про адресата зазначеного поштового відправлення, його вміст та отримувача, у тому числі його адреси, що позбавляє суд можливості з`ясувати кому саме та на яку адресу було направлено поштове відправлення №464, та з`ясувати вміст зазначеного поштового відправлення. З копії трекінгу вбачається, що поштове відправлення №464 було вручено особисто у селищі Максимівка 05.01.2023 року, а не 09.08.2022, як зазначено у поданні державного виконавця, що не підтверджує факт його вручення боржнику ОСОБА_1 .

Також, з копії виклику державного виконавця від 23 грудня 2022 року (а.с.76) вбачається, що ним було зобов`язано боржника ОСОБА_1 з`явитися до виконавця 04 січня 2023 року, а з копії поштового трекінгу №464 (а.с.78) вбачається, що зазначене поштове відправлення було отримано адресатом 05 січня 2023 року, що за умови отримання виклику до державного виконавця саме боржником ОСОБА_1 унеможливлювало б його явку до державного виконавця у встановлений ним час.

З виклику державного виконавця від 22.06.2023 року (а.с.71) вбачається, що останнім зобов`язано боржника ОСОБА_1 з`явитися до державного виконавця 10.07.2023 року, та відповідно до матеріалів подання останній отримано боржником, що підтверджується копією трекінгу поштового відправлення №194, проте із зазначеного трекінгу (а.с.74) не вбачається, яке саме поштове відправлення було отримано та ким і де саме, а зазначено лише «Термінал Україна». На підтвердження відправки виклику виконавцем було надано список поштових відправлень №5 (а.с.72), з якого не вбачається, коли було направлено поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 , так як зазначений список не містить дати відправки, та не містить ідентифікаційного номеру поштового відправлення.

З огляду на наведене, у зв`язку з відсутністю доказів факту ухилення боржника від явки до державного виконавця на виклик останнього, відсутні правові підстави для застосування приводу боржника та для задоволення подання державного виконавця.

Привід боржника за відсутності доказів неявки без поважних причин не може вважатися необхідним, слугувати меті стягнення боргу та порушує принцип співмірності.

Керуючись ст.ст.18, 19, 28 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

Ухвалив:

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савченка Д.В. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А. С. Река