ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 Справа №607/16793/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001237 від 24 серпня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого складальником ТОВ «Ірена Ко», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі, ОСОБА_3 придбав чотири ножі, які відноситься до холодної зброї, всупереч вимогам, визначених пунктами 2, 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622.

Надалі, ОСОБА_3 почав зберігати при собі вказані чотири ножі та носити у своїй сумці без передбаченого законом дозволу.

24.08.2022 близько 00 годин 16 хвилин, в період комендантської години на території м. Тернополя, ОСОБА_3 був виявлений військовослужбовцями Національної Гвардії України за адресою м. Тернопіль, вул. Бережанська, 44-Б.

У подальшому, в ході огляду місця події в період часу з 00 годин 55 хвилин по 01 годин 25 хвилин 24.08.2022, за адресою: м. Тернопіль, вул. Бережанська, 44-Б, у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено чотири ножі, які останній носив при собі без передбаченого законом дозволу.

За таких обставин, ОСОБА_3 , не маючи будь-якого дозволу, носив чотири ножі, які є холодної зброї, чим порушив вимоги Постанови Верховної Ради України № 2471 XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.263 КК України, тобто у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, не визнав та показав, що 24.08.2022 до нього з товаришем у парку «Здоров`я» в м.Тернопіль підійшли військовослужбовці та на їхню вимогу він показав вміст свого наплічника. У вказаному наплічнику знаходились серед інших речей п`ять метальних ножі. Вказані ножі він придбав у 2020 році через інтернет-магазин. Перед тим, як придбати метальні ножі, він пересвідчився на вебсайті магазину з характеристикою, відповідно до якої дані ножі не є холодною зброєю, додатково ознайомившись із відповідним висновком експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз. Крім цього, зазначив, що придбав згадані ножі легально з випискою з висновку експерта про те, що дані ножі не відносяться до холодної зброї.

До того як у нього вилучили ножі він не знав, що це холодна зброя, оскільки цілковито довіряв продавцю інтернет-магазину та висновку експерта. Зазначив, що не мав умислу вчиняти злочин, був впевнений, що вказані ножі не можуть вважатись холодною зброєю у зв`язку з їх вільним продажем. Дані ножі продавались як метальні, він їх придбав з метою використання за призначенням в спортивних цілях для кидання з подальшим влучанням у заздалегідь виготовлену мішень.

Під час розгляду провадження по суті, судом забезпечено дотримання вимог ст.ст.22, 23, 26 КПК України щодо змагальності сторін, диспозитивності, оскільки досліджені всі докази, надані сторонами.

Так, судом були досліджені:

-рапорт поліцейського від 24.08.2022, відповідно до якого 24.08.2022 о 00 год 16 хв надійшло повідомлення від військовослужбовця ОСОБА_6 про те, що по вул.Бережанська виявлено ОСОБА_7 , у якого при поверхневій перевірці в сумці виявлені предмети схожі на ножі;

-протокол огляду місця події від 24.08.2022, яким встановлено, що за адресою: м.Тернопіль, вул.Бережанська, 44б, поблизу магазину «АТБ» виявлено громадянина ОСОБА_3 , в якого на плечі знаходиться рюкзак фіолетового кольору. Із слів військовослужбовців Національної гвардії України, які залучені до охорони громадського порядку м.Тернополя 23.08.2022 близько 23 год 30 хв було виявлено ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . В ході проведення поверхневої перевірки виявлено метальні ножі. На вимогу показати вказані ножі ОСОБА_3 із свого рюкзака виклав чотири звичайні ножі та 5 метальних ножів, які в подальшому було вилучено;

-висновок експертизи зброї №СЕ-19/120-21/8533-ХЗ від 21.09.2022, з якого вбачається, що з п`яти наданих на дослідження предметів чотири предмети є холодною зброєю, один предмет до холодної зброї не відноситься;

-висновок експертного дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз №1295 від 15.02.2012, зі змісту якого вбачається, що ніж №KS6807 виробника «Grandway» (КНР) до категорії холодної зброї не відноситься;

-копія експрес-накладної Нова Пошта від 23.01.2020 про отримання ОСОБА_3 товару від ОСОБА_9 ;

-копія фото упакування з маркуванням ножі туристичні, тактичні Grand Way 6807В;

-висновок повторної експертизи зброї №СЕ-19/114-23/11465-ХЗ від 01.08.2023, з якого вбачається, що надані чотири метальні ножі «Grand Way» №1, №2, №3, №4, являються метальною холодною зброєю колюче-ріжучої дії. Дані ножі промислового виготовлення. Наданий тренувальний ніж №5 холодною зброєю, не являється. Даний ніж саморобного виготовлення;

-показання свідка, допитаного в судовому засіданні ОСОБА_10 , який показав, що є військовослужбовцем Національної гвардії України. 24.08.2022 під час несення служби, а саме, патрулювання під час комендантської години ним, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було виявлено двох осіб, які розпивали алкогольні напої у парку «Здоров`я». При проведенні поверхневої перевірки у ОСОБА_3 в рюкзаку виявили п`ять ножів, заточки, ножівку, ізолюючу стрічку. Обвинувачений повідомив, що це метальні ножі. В подальшому ним було викликано слідчо-оперативну групу;

-показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які надали суду аналогічні показання за змістом, що і свідок ОСОБА_10 .

Оцінюючи докази, суд за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що доказів винуватості ОСОБА_3 не було здобуто, обсяг обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Суд вважає, що саме по собі носіння ножів обвинуваченим ОСОБА_3 ще не свідчить про наявність у останнього прямого умислу на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Статтею 2 КК України встановлено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Елементами складу злочину є: об`єкт злочину; об`єктивна сторона злочину; суб`єкт злочину; суб`єктивна сторона злочину.

Зокрема, суб`єктивна сторона складу злочину - це характеристика внутрішньої сторони злочину, ставлення особи до діяння (дії або бездіяльності), яку вона вчинила, та шкідливих наслідків своєї поведінки. Обов`язковою ознакою цього елементу складу злочину є вина, яка може виступати у формі умислу або необережності.

Статтею 24 КК України передбачено, що умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Так, відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України настає, зокрема, за носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується тільки прямим умислом.

Таким чином, так як із суб`єктивної сторони злочин, передбачений цією нормою, характеризується лише прямим умислом, тому особа повинна усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачати його суспільно небезпечні наслідки і бажати їх настання.

Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

При цьому умисел є однією із форм вини як обов`язкової ознаки будь-якого складу злочину, яка підлягає доказуванню під час судового розгляду, адже кримінальна відповідальність особи можлива лише тоді, коли буде доведено вину особи у вчиненому злочині, обов`язок із доказуванню якого відповідно до ч.1 ст.92 КПК покладається на орган державного обвинувачення.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України (події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення), покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Отже, прокурор в судовому засіданні повинен довести вищевказані обставини належними та допустимими доказами, які у відповідності до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, оцінює кожний доказ з точки зору достатності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд враховує те, що ОСОБА_3 послідовно як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду надавав показання, що вилучені у нього ножі не є холодною зброєю, він їх придбав у інтернет-магазині, де йому надали копію з висновку експертного дослідження, що давало йому всі підстави бути в цьому впевненим. Послідовність показань обвинуваченого підтверджується постановою слідчого про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого у призначенні додаткової експертизи холодної зброї від 17 листопада 2022 року.

Докази на підтвердження винуватості ОСОБА_3 , а саме такі як висновки експертів від 21.09.2022 та від 01.08.2023 не містять даних про факт вчинення обвинуваченим злочину за ч.2 ст.263 КК України, зокрема, носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу, а лише вказують на приналежність предмету наданого на експертизу до такої зброї.

Рапорт поліцейського, дані, які містяться у протоколі огляду, показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтверджують лише вилучення ножів у обвинуваченого, проте наявність у ОСОБА_3 прямого умислу на носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу не засвідчують.

Щодо наданої копії висновку експертного дослідження № 1295 від 15.02.2012, відповідно до якої Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса встановлено, що наданий на дослідження ніж до категорії холодної зброї не відноситься, то суд враховує наступне.

З досліджуваної виписки з висновку експертного дослідження, яка надана стороною захисту, вбачається, що на малюнку зображений дійсно схожий ніж на ті, що були вилучені у ОСОБА_3 . Враховуючи зазначене, суд не може повністю відкинути посилання самого обвинуваченого, що він вважав доведеним проведення експертного дослідження саме таких ножів, того ж самого виробника та ті є ж самої марки, що і в нього, які не відносяться до категорії холодної зброї.

Додатково суд приймає до уваги те, що в рішенні від 11 березня 2019 року Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 761/3407/17 (провадження № 51-1074 ск 19) також врахував наявність висновку експерта Харківським НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, як обставину, яка додатково давала обвинуваченому підстави не вважати ніж відповідною холодною зброєю.

Отже, стороною обвинувачення в супереч вимогам ст. 93 КПК України не зібрано та не надано достатньо доказів на підтвердження наявності умислу у обвинуваченого на носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Відтак, суд акцентує увагу саме на не доведенні стороною обвинувачення суб`єктивної сторони злочину, що вказує на відсутність в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, що передбачено ст. 25 КПК України.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

Таких вимог закону стороною обвинувачення не дотримано.

При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Суд, безпосередньо дослідивши зібрані під час досудового слідства докази сторони обвинувачення та сторони захисту у їх сукупності, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_3 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинна відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких між іншим, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Так, зокрема, згідно з ст. ст. 8, 9, 17 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 2 ч.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому в частині 7 ст. 284 КПК України зазначено, що при виявлені судом під час судового розгляду обставини, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.3 п.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За результатами судового розгляду судом встановлено, що органом державного обвинувачення, всупереч ч.1 ст.92 КПК України не доведено, що у діях ОСОБА_3 наявний умисел на вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України. Враховуючи те, що кримінальна відповідальність за ч.2 ст.263 КК України настає у разі носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу, а із суб`єктивної сторони злочин, передбачений цією нормою, характеризується лише прямим умислом, тобто особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання. При цьому умисел є однією із форм вини як обов`язкової ознаки будь-якого складу злочину, яка підлягає доказуванню під час судового розгляду, адже кримінальна відповідальність особи можлива лише тоді, коли буде доведено вину особи у вчиненому злочині. Тому, виходячи з загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведення вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження процесуальних прав та обов`язків, якими вони наділені, оцінивши отримані докази у сукупності, суд вважає, що під час судового розгляду прокурором не доведено, що в діянні ОСОБА_3 є склад злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, що є наслідком виправдання останнього у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

Долю речових доказів визначити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати його на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Речові докази: предмети, візуально схожі на метальні ножі із литою рукояткою, у кількості 5 шт, які знаходяться у двох чохлах чорного кольору та зберігаються при матеріалах судового провадження знищити, після набрання вироку законної сили.

Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз зброї №СЕ-19/120-21/8533-ХЗ від 21.09.2022, №СЕ-19/114-23/11465-ХЗ від 01.08.2023 на загальну суму 3900,24 грн (три тисячі дев`ятсот гривень двадцять чотири копійки) компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1