Провадження №1-кп/127/814/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.04.2001 Вінницьким районним судом Вінницької області за ст. 212 КК України, до покарання у виді трьох років позбавлення волі,

- 30.06.2005 Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1, 2 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі,

- 19.05.2010 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді шести років позбавлення волі,

- 04.11.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 70, 71 КК України, до покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією майна,

- 12.07.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. 395 КК України до покарання у виді чотирьох місяців арешту,

- 25.10.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі,

- 07.02.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі,

- 03.06.2020 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі, звільнений 04.03.2022 з ДУ «Стрижавська ВК (№81)» по закінченню строку,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000478 від 11.07.2023,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 10.06.2023 близько 10:00 год., перебуваючи у зоні зеленого насадження поряд із магазином «Продукти» за адресою: м. Вінниці, вул. Липовецька, 2, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку мобільного телефону торгової марки «Huawei», моделі «Р30 Pro 8/512 Gb»», в корпусі синього кольору, який знаходився на поверхні землі, що належить ОСОБА_5 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4374/23-21 від 21.07.2023 становить 6737,50 грн., постави його до своєї кишені, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 6737,50 грн.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що 10.06.2023 він зустрівся з товаришами серед яких також був потерплій з якими разом відпочивали. В ході відпочинку він помітив, що телефон потерпілого випав, після чого він забрав його собі, поклав до кишені та пішов додому. Крім того, повідомив, що мобільний телефон здав на ринку за грошову винагороду. Також, зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, про вчинене шкодує, просив суд суворого його не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження №0000478 від 11.07.2023 (т.1 а.с. 28), постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 29.08.2023 (т.1 а.с. 29), постанови про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 12.07.2023 (т.1 а.с. 30, 31), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про накладення арешту від 14.07.2023 (т.1 а.с. 32,33), висновку судової товарознавчої експертизи №4374/23-21 від 21.07.2023 (т.1 а.с. 36-39), суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений раніше судимий (т.1 а.с. 42-66), знаходиться під диспансерним наркологічним спостереженням з 21.12.2000 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (т.1 а.с. 71), перебував на стаціонарній судово-психіатричній експертизі у 2014 році (т.1 а.с. 67-70), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 72).

Обставинами що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк, визначений в межах санкції передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вину визнав, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих обставин, позитивну характеристику за місцем проживання, відшкодування завданої шкоди, позицію потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та про можливість звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки реальне відбуття покарання обвинуваченим не буде відповідати інтересам суспільства на даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової експертизи (т.1 а.с. 40), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 63, 65-67, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 174, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 477,96 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження в кримінальному провадженні.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області №127/20797/23 від 14.07.2023 скасувати.

Речовий доказ в кримінальному провадженні №0000478, а саме: мобільний телефон «Huawei», моделі «Р30 Pro 8/512 Gb»», який переданий на зберігання до камери речових доказів Відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1