ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2644/23 Номер провадження 11-кп/814/935/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000213 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, без реєстрації місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, не працюючого, не військовозобов`язаного, неодноразово судимого, останній раз:

14.06.2023 Диканським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі,

засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Диканського районного суду Полтавської області від 14.06.2023 більш суворим за даним вироком, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат, арешту майна та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

20 січня 2023 року, приблизно в 15 годин 30 хвилин, в умовах воєнного стану ОСОБА_8 поблизу КП «Центр первинної-санітарної допомоги № 2» по вул. Європейській, 101 м. Полтави умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито викрав з рук ОСОБА_9 мобільний телефон «Samsung Galaxe A72» пам`ять 128 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 вартістю 9000 грн, в полімерному чохлі вартістю 200 грн, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 9200 грн.

На вирок суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд при призначенні покарання недостатньо врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме: активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, щире каяття, наявність тяжких захворювань, у зв`язку з чим він потребує лікування.

Тому вважає, що обвинуваченому може бути призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку своєї апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильними та учасниками провадження не оскаржуються.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до положень ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення корисливих злочинів, не працевлаштований, наявність обставин, які пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину та наявність тяжких захворювань, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

При цьому суд правильно вказав про відсутність щирого каяття.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винуватим своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, новий злочин в даному провадженні вчинив через невеликий проміжок часу два місяці, після відбуття покарання за попереднім вироком, що вказує на схильність до вчинення злочинів та відсутність критичного ставлення до злочинної діяльності, тобто обвинувачений на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення, формально вказавши на визнання своєї вини, що не вказує на наявність щирого каяття.

Суд першої інстанції врахував наявність обставин, які пом`якшують покарання: активне сприяння розкриттю злочину та наявність у нього захворювань, проте сторона захисту не вказує, яким чином вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Інших обставин, які б пом`якшували покарання учасниками не зазначалися та колегією суддів не встановлено.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги сторони захисту про наявність достатніх підстав для застосування ст.69 КК України є безпідставними.

Як випливає зі змісту цієї норми матеріального права, застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Однак таких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості скоєного злочину у цьому кримінальному провадженні, немає.

Враховуючи викладене, обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, обране ОСОБА_8 покарання, його вид та розмір, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав вважати призначене ОСОБА_8 покарання явно несправедливим внаслідок його суворості, про що зазначають обвинувачений та захисник, колегія суддів не вбачає. Таким чином, апеляційні вимоги про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України є безпідставними.

З огляду на вказане підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4