11 січня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий 06.01.2024 звернулася до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначила наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, здійснюють незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу «Метадон» на території міста Запоріжжя.
04.01.2024 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2023 за місцем проживання ОСОБА_5 слідчим проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: банківську картку «Монобанк» НОМЕР_1 ; ваги; зіп-пакет із пустими зіп-пакетами; банківську картку «Монобанк» НОМЕР_2 ; карт-холдер S/N НОМЕР_3 ; мобільний телефон Nomi I198S в корпусі чорного кольору з сім-картою оператора «Водафон» IMEI НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .
Вилучені в ході обшуку речі та документи визнані речовими доказами по вищевказаному кримінальному провадженню.
Посилаючись на те, що вилучені під час обшуку речі мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучені речі можуть містити данні щодо його скоєння, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження для подальшого проведення слідчих та інших процесуальних дій, у той час як незастосування арешту до зазначеного у клопотанні майна може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, слідчий просив суд накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися. 11.01.2024 слідчий звернувся до суду з клопотанням про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання провив задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінально провадження, слідчий суддя встановив наступне.
04.01.2024 в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 слідчим виявлено та вилучено речі, перелік яких зазначено в клопотанні про арешт майна, які в подальшому були визнані речовими доказами у кримінальному проваджені.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження містять достатні дані для висновку, що вилучені слідчим під час проведення обшуку речі можуть містити відомості, які можливо використати як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Стороною обвинувачення також доведено існування ризиків того, що незастосування арешту шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном може призвести до його приховування, знищення, та відчуження.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна. Накладення арешту на вищезазначене майно відповідає потребам досудового розслідування та сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на банківську картку «Монобанк» НОМЕР_1 ; ваги; зіп-пакет із пустими зіп-пакетами; банківську картку «Монобанк» НОМЕР_2 ; карт-холдер S/N НОМЕР_3 ; мобільний телефон Nomi I198S в корпусі чорного кольору з сім-картою оператора «Водафон» IMEI НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , вилучені 04.01.2024 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, підозрюваному.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1