Справа № 453/72/24
№ провадження 1-кс/453/19/24
УХВАЛА

про арешт майна

17 січня 2024 року слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Сколе Львівської області клопотання дізнавача СД відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на посвідчення водія у кримінальному провадженні №0000006, -

в с т а н о в и в :

у провадженні СД відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 16 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Дізнавач СД відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту на посвідчення водія (старого зразка) серії НОМЕР_1 , виданого 11 серпня 1976 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження як речового доказу.

Свої вимоги мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15 січня 2024 року надійшло телефонне повідомлення від начальника відділу ЦНАП Славської селищної ради ОСОБА_6 про те, що 15 січня 2024 року до них звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель села Волосянка, Стрийського району Львівської області, щодо обміну посвідчення водія (старого зразка), однак провівши перевірку, відповідно до відповіді ТСЦ 4645 РСЦГСЦМВСУ у Львівській області, було встановлено, що пред`явлене ОСОБА_5 посвідчення водія серії НОМЕР_1 видано на іншу особу. Під час проведення огляду місця події, у присутності понятих, вищевказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 вилучено.

16 січня 2024 року за вказаним фактом сектором дізнання ВП №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області відомості внесені в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

В ході проведення огляду місця події 15 січня 2024 року було вилучено посвідчення водія (старого зразка) серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , яке упаковано в пакет Національна поліція України SUD 1025845.

Враховуючи вище наведене слідчий вважає, що в ході досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність у накладанні арешту на вилучене майно у звязку з необхідністю надання вказаних речових доказів на експертне дослідження, а також для запобігання можливості його приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання, відчуження.

Дізнавач СД відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, у прохальній частині клопотання просила задоволити подане клопотання, розгляд справи проводити у її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження №0000006 слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Частиною 1 ст. 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Кримінальне провадження №0000006 зареєстроване в ЄРДР 16 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

15 січня 2024 року, відповідно до протоколу огляду місця події, було виявлено та вилучено посвідчення водія (старого зразка) серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , яке упаковано в пакет Національна поліція України SUD 1025845.

Таким чином, дослідження та збереження посвідчення має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт дізнавач, відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, оскільки стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на посвідчення водія (старого зразка) серії НОМЕР_1 , виданого 11 серпня 1976 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , яке вилучене під час огляду місця події 15 січня 2024 року.

Зобовязати дізнавача повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1