Справа № 439/1429/16-к
провадження 1-кп/462/119/23
У Х В А Л А

05 лютого 2024 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_8 про скасування ухвали про накладення грошового стягнення від 15.01.2024р., -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.01.2024р. на ОСОБА_8 накладено грошове стягнення в розмірі за невиконання ним своїх процесуальних обов`язків у вигляді 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 6056 гривень, в дохід держави.

Обвинувачений ОСОБА_8 26.01.2024р. подав до суду заяву, в якій просив суд скасувати накладення грошового стягнення у зв`язку із тим, що він не міг вчасно прибути на судове засідання 15.01.2024р. так як перебував у військоматі.

В судовому засіданні прокурор при вирішенні заяви поклався на розсуд суду.

Інші учасники просили суд задовольнити заяву обвинуваченого ОСОБА_8 .

Статтею 42 КПК України регламентовано права та обов`язки обвинуваченого, зокрема згідно з ч. 7 п. 1 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд.

Відповідно до ч.1 ст.323 КПК України якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 15.01.2024р. на ОСОБА_8 накладено грошове стягнення у вигляді 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 6056 гривень, в дохід держави.

З долученої повістки про виклик до ТЦК вбачається, що ОСОБА_8 було запропоновано прибути 15.01.2024р. о 09:00 год. у ІНФОРМАЦІЯ_1 для оформлення військово-облікових документів.

Зі зворотної сторони повістки видно, що ОСОБА_8 прибув та вибув із ТЦК 15.01.2024р.

В судовому засіданні ОСОБА_8 повідомив, що дану повістку він отримав заздалегідь, 11 чи 12 січня 2024р. , однак, забув повідомити працівникам ТЦК про необхідність особистої явки в судове засідання на 15.01.2024р.

Згідно зі ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення судового провадження в розумні строки забезпечує суд.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик згідно положень статті 138 КПК України, є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Оцінюючи вказані обвинуваченим підстави поважності не з`явлення до суду за викликом, суд зазначає, що такі не знайшли своє підтвердження, оскільки як встановлено судом повістка про виклик до ТЦК ОСОБА_8 вручалась заздалегідь, при вручені такої він міг і повинен був повідомити працівників ТЦК про необхідність своєї участі 15.01.2024р. в судовому засіданні, однак цього не зробив, більше того, йому було запропоновано з`явитись до ТЦК 15.01.2024р., а не зобов`язано, що свідчить про можливість з`явлення до ТЦК наступного дня. Суд також зазначає, що судове засідання призначалось 15.01.2024р. о 14:30, однак у повістці ТЦК не вказано години, коли обвинувачений прибув та вибув, що також свідчить про те, що у нього могло бути достатньо часу для того, щоб вжити всіх можливих заходів до прибуття до суду. Крім того, судом неодноразового роз`яснювалось стороні захисту можливість брати участь в судових засіданнях дистанційно, однак таким правом ОСОБА_8 також не скористався. Вказані обставини свідчать про ігнорування ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків, свідоме чергове нехтування процесуальних вимог, небажання брати участь в судовому засіданні, а тому суд не вбачає достатніх підстав для скасування грошового стягнення.

Керуючись ст. ст. 64-1, 138,144, 147, 372 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_8 про скасування ухвали про накладення грошового стягнення від 15.01.2024р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3