УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000390 від 17.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 16.06.2023 до ЧЧ відділу поліції №4 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча: АДРЕСА_1 , яка просить вжити заходи до невстановленої особи, яка 16.06.2023 в період часу з 10:13 год. по 10:18 год. шляхом вільного доступу, в умовах дії воєнного стану, проникла до квартири заявниці, де таємно викрала речі ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10 Note Pro» в корпусі білого кольору із сім-карткою всередині мобільного оператору «Vodafone» НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Nokia 1» в корпусі темно синього кольору, всередині із сім-картою мобільного оператору «Vodafone» № НОМЕР_2 , планшет марки «Піксус» (imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ) чорного кольору, всередині із сім-картою мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_5 , спричинивши тим самим матеріальний збиток, сума якого встановлюється.

За вказаним фактом 17.06.2023 СВ відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0000390 за попередньою правовою кваліфікацією ч.4 ст.185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, встановлено та допитано свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який в ході допиту повідомив, що наприкінці липня 2023 придбав мобільний телефон марки «Nokia 1» в корпусі темно синього кольору в ломбарді, який розташований біля магазину «Будинок Меблів». Вищевказаний телефон свідок придбав за 900 гривень. Телефон має наступні характеристики imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 . 16.11.2023 свідок ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки Nokia 1» в корпусі темно синього кольору imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 .

16.11.2023 року слідчим винесено постанову про визнання речовим доказам вилученої речі, а саме: мобільний телефон марки Nokia 1» в корпусі темно синього кольору imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 , упакований до спеціального пакету НПУ № 7042553, так як, дана річ відповідно до ч.1 ст.98 КПК України відноситься до речового доказу, що є матеріальним об`єктом, яке були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідча в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій клопотання підтримала, просила розглянути у її відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею, з метою забезпечення арешту майна було прийнято рішення про розгляд клопотання про арешт майна без участі власника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вищевказане майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні їх збереження.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 16.11.2023 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000390 від 17.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Nokia1» в корпусі темно синього кольору imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 ,

шляхом позбавлення права на відчуження зазначеного майна.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1