Справа № 456/3589/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1239/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2023 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Стрия Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Жоден із визначних чинним КПК України запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до дати набрання даним вироком суду законної сили постановлено не застосовувати.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він, будучи військовозобов`язаним, у зв`язку з прийняттям Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки на загальну мобілізацію, прибув 29.05.2023 року до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 , де пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією, за висновком котрої визнаний здоровим та придатним до проходження військової служби у воєнний час. У подальшому, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи придатним для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, без поважних причин, будучи належним чином повідомленим, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом 29.05.2023 року о 18:00 год., з метою відправлення його у військову частину для проходження ним військової служби, чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Обвинувачений у апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В мотивах апеляційної скарги обвинувачений покликається на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі виконав вимоги ст. 345 КПК України, а саме лише перевірив питання щодо вручення йому пам`ятки про права та обов`язки, однак не з`ясував, чи зрозумілі йому такі і в разі необхідності не роз`яснив їх. Крім того, зазначає, що суд не дослідив та не з`ясував стану його здоров`я, який став перешкодою для проходження ним військової служби.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та доводи його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також призначене покарання обвинуваченим не оскаржується, а тому перевірці судом апеляційної інстанції не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 під час судового розгляду визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, відтак, суд першої інстанції, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів вини обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину.

При цьому, суд з`ясував, чи немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити вирок в частині доведеності вини у вчиненні інкримінованого злочину в апеляційному порядку.

З огляду на те, що судовий розгляд у суді першої інстанції проводився за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, без дослідження доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки такі жодною стороною процесу не оспорювались, враховуючи положення ч. 2 ст. 394 КПК України, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга обвинуваченого в частині оскарження умислу на ухилення від призову на військову службу у зв`язку з хворобами, а також непроходження ВЛК є безпідставною.

Відтак, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюється.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта про порушення його права на захист у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі виконав вимоги ст. 345 КПК України, з наступних підстав.

Так, колегією суддів встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_6 до початку підготовчого засідання було вручено пам`ятку про права та обов`язки особи, яка бере участь у судовому розгляді, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою ОСОБА_6 від 26.09.2023 року, журналом судового засідання, а також відеозаписом судового засідання.

Пам`яткою про права та обов`язки, яку ОСОБА_6 отримав в передбаченому законом порядку, передбачено, що обвинувачений має право на першу вимогу мати захисника; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених КПК України та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, у тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги, а також право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

Як вбачається із відеозапису судового засідання, головуючий під час підготовчого судового засідання з`ясовував, чи учасникам провадження вручено пам`ятки про права та обов`язки особи, яка бере участь у судовому розгляді.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив, що отримав пам`ятку про права та обов`язки в передбаченому законом порядку.

В подальшому, головуючий надав можливість учасникам судового розгляду заявити клопотання, однак ОСОБА_6 клопотав лише про долучення до матеріалів справи медичних документів, чим скористався своїм правом заявляти клопотання.

При цьому, обвинувачений не заявляв жодних клопотань про роз`яснення його прав у зв`язку з незрозумілістю таких або про залучення захисника, чим підтвердив, що всі передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України права та обов`язки йому зрозумілі.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_6 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та погодився на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а відтак є безпідставними доводи апелянта в частині оскарження умислу на ухилення від призову на військову службу, оскільки обвинувачений у зв`язку з визнанням вини позбавлений права оскаржити вирок в частині доведеності вини у вчиненні інкримінованого злочину в апеляційному порядку, що йому було роз`яснено судом в передбаченому законом порядку.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, суд дотримався вимог ст. 345 КПК України.

Покликання обвинуваченого на те, що суд не дослідив та не з`ясував стану його здоров`я, який став перешкодою для проходження ним військової служби, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про наявність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2023 року відносно ОСОБА_6 , колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2023 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4