Справа № 496/6647/23
Провадження № 1-кп/496/636/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м.Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5

неповнолітнього ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Одеси, Одеська область, Україна, громадянин України, учень 9-го класу Усатівського ліцею ім. П.Д. Вернидуба, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусового заходу виховного характеру у кримінальному провадженні №0000159 від 19.09.2023 року, за скоєння суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.03.2023, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_6 , діючи спільно з неповнолітніми особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження та іншими особами, які не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, перебуваючи на АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне проникнення на прибудинкову територію житлового будинку та у інше володіння особи, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку серії №2-779 від 28.04.2014 та договору купівлі продажу земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0587 серії №2-782 від 28.04.2014, діючи умисно, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість іншого володіння особи, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власника, упевнившись в тому, що хвіртка на територію домоволодіння зачинена на накидний металевий гачок, відкривши вказану хвіртку, проник через неї на подвір`я житлового будинку та у господарське приміщення, внаслідок чого була порушена недоторканість іншого володіння особи.

Зазначені дії неповнолітнього ОСОБА_6 підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України.

Неповнолітній ОСОБА_6 , допитаний в судовому засіданні, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за суспільно-небезпечним діянням, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, винним визнав себе повністю, підтвердив обставини, викладені в клопотанні прокурора.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків строком на 1 рік.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Законний представник неповнолітнього не заперечував проти застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

Потерпілий ОСОБА_7 до суду не з`явився, надав до суду заяву, в якої просив розглянути клопотання за його відсутністю.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 , ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння він не досяг віку кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ст. 22 КК України, кримінальна відповідальність за даний злочин настає з шістнадцяти років, що свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_6 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Частина 5. ст.499 КК України передбачає, що за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно ОСОБА_6 , суд враховує особу неповнолітнього, його характеристику з місця мешкання, висновок судово-психіатричного експерта №152 від 23.03.2021 року, акт обстеження житлово-побутових умов. Також, суд враховує, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_6 не досяг 16 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння передбаченого ч.1 ст.162. В зв`язку з цим до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, у вигляді передачі під нагляд батьків.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники.

Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що вину ОСОБА_6 в скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, доведено в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, передбачені ч. 2 п. 3 ст. 105 КК України.

Керуючись ст. ст.22,97,105 КК України, ст.ст.284,292,301,498-501,392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусового заходу виховного характеру у кримінальному провадженні №0000159 від 19.09.2023 року, за скоєння суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 1 рік.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1