печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого, в ході проведення обшуку від 06.07.2023, майна в кримінальному провадженні № 0000602, -

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого, в ході проведення обшуку від 06.07.2023, майна в кримінальному провадженні № 0000602.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 06.07.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2023 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , в якій проживає ОСОБА_4 , проведено обшук за результатами якого у тому числі вилучено мобільний телефон Apple iPhone 11 Pro Max темно сірого кольору.

19.12.2023 клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва - задоволено частково.

З вказаної ухвали вбачається , що арешт накладено виключно на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 125 244 долари США та 2275 євро, вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник власника майна скаргу підтримав у повному обсязі та зазначив, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, прокурор відмовився від клопотання в частині вимог про накладення арешту саме на мобільний телефон, оскільки стороною обвинувачення був пропущений строк на звернення з таким клопотанням.

У судове засідання слідчий/прокурор не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду повідомлений належним чином, письмові заперечення були подані від слідчого в яких останній просив відмовити у задоволенні скарги та просив розглянути вказану справу без його участі.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, ч.5 ст.21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення тимчасово вилученого майна, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06.04.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000602 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до матеріалів судового провадження слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2023 надано дозвіл на проведення обушку за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого було вилучено майно на яке не було надано дозвіл на вилучення, разом з тим арешт на таке майно не накладено.

Відтак, вилучене майно є тимчасово вилученим, а тому має застосовуватися порядок, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна. Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого, в ході проведення обшуку від 06.07.2023, майна в кримінальному провадженні № 0000602 - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб у кримінальному провадженні № 0000602 повернути ОСОБА_4 його мобільний телефон Apple iPhone 11 Pro Max темно сірого кольору.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1