Справа № 346/447/20
Провадження № 1-кп/346/91/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2020 року за №0000029,

про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працює, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений вчинив наругу над могилами з хуліганських мотивів.

Злочин вчинено за наступних обставин.

09.01.2020 року приблизно о 17.00 год. обвинувачений перебував на кладовищі в с.Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області. Він, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, що виразилось у демонстрації зневаги до місць поховання та існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, підійшов до могили, де поховані ОСОБА_6 та її батько ОСОБА_7 , де з хуліганських мотивів, із застосуванням фізичної сили ногою зруйнував встановлені на даних могилах три бетонні вази та розкидав лампадки для свічок.

Після цього обвинувачений, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення наруги над могилами, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, підійшов до могили ОСОБА_8 , де, діючи умисно, з хуліганських мотивів, із застосуванням фізичної сили ногою пошкодив на даній могилі металевий підсвічник зі скляними вставками, розбив 7 скляних лампадок та розкидав на могилі штучні квіти.

Крім того, обвинувачений, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення наруги над могилами, демонструючи зневагу до місць поховання, нехтуючи загальноприйнятими моральними принципами і традиціями щодо прояву поваги до пам?яті та праху покійного, підійшов до могили ОСОБА_9 , де з хуліганських мотивів, ногою розбив один металевий підсвічник зі скляними вставками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що він 09.01.2020 року перебував на вказаному кладовищі, а саме на могилі свого батька Степана, оскільки в той день шанують пам`ять ОСОБА_10 . Обвинувачений також заперечив те, що він перебував у вказаному місці в стані алкогольного сп`яніння, а також він категорично заперечив вчинення інкримінованих йому діянь на кладовищі. Тому захисник ОСОБА_5 , враховуючи вказану позицію обвинуваченого, просить виправдати останнього.

Однак, незважаючи на невизнання обвинуваченим свої вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину повністю доводиться такими, наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка фактично здійснює обов`язки по догляду за вказаним кладовищем. Вона була очевидцем того як обвинувачений умисно ногами пошкодив лампадки біля могил на кладовищі. Зокрема, на могилі ОСОБА_8 він пошкодив металевий підсвічник, після чого свідок бачила уламки скла на землі. На могилі ОСОБА_9 обвинувачений розбив лампадки. На могилі Ванджуляків свідок бачила бетонну вазу, яка лежала на землі. Невдовзі після цього обвинувачений особисто розповідав свідку, що саме він вчинив вказані протиправні дії з мотивів помсти;

- показами допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_12 , яка була дружиною померлого ОСОБА_7 та матір`ю померлої ОСОБА_6 . Потерпіла пояснила, що вона прийшла на кладовище після того, як їй повідомили, що обвинувачений пошкодив майно біля могил її чоловіка та дочки, та побачила чотири розбиті бетонні вази. Потерпіла також зазначила, що до вказаної події жодних конфліктів у них з обвинуваченим не було;

- даними протоколу огляду місця події від 09.01.2020 року та фототаблицями до нього, згідно з якими проведено огляд місця події на кладовищі за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведеного огляду встановлено, що на могилах, де поховані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зруйновані три бетонні вази та розкидані лампадки для свічок. На могилі ОСОБА_8 пошкоджені металевий підсвічник зі скляними вставками, 7 скляних лампадок та розкидані штучні квіти. На могилі ОСОБА_9 виявлено пошкодження вази для квітів, розбитий металевий підсвічник зі скляними вставками (т.1, а.п.224-254).

На підставі досліджених доказів суд визнає правильною надану органом досудового розслідування кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.3 ст.297 КК України.

Однак, суд вважає недоведеною таку, вказану в обвинувальному акті, обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки обвинувачений категорично заперечив факт вживання алкогольних напоїв до вказаної події, а стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу, який би підтверджував перебування обвинуваченого саме в такому стані на час вчинення злочину.

Тому суд вважає, що з обвинувачення слід виключити формулювання про перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння на час вчинення інкримінованого злочину.

Таким чином, судом встановлено відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, вказані в ст.66 КК України, також відсутні.

При призначенні покарання суд також враховує особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, що стверджується довідкою-характеристикою, виданою 21.01.2020 року відповідним органом місцевого самоврядування за місцем проживання обвинуваченого (том 2, а.п.5)

Крім того, у своїй заяві від 13.09.2022 року потерпіла ОСОБА_12 вказала про можливість продовження розгляду даного провадження у її відсутності, зазначила про відсутність претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого та не наполягає на призначенні йому суворого покарання ( том 1, а.п.201).

Тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.3 ст.297 КК України, а саме у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений цієї санкцією, тобто 4 роки. При цьому суд вважає за можливе звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили немає.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.370, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1