Справа № 135/1311/23
Провадження № 1-в/135/3/24
У Х В А Л А

іменем України

05.01.2024 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. начальника Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про вирішення питання щодо можливості та порядку виконання вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.10.2023 року відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 309 КК України у виді арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, у якому зазначив, що 19.12.2023 року до Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області для виконання надійшло розпорядження про виконання вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.10.2023 року, що набрав законної сили, щодо ОСОБА_5 . В ході виконання вироку було встановлено, що 04.12.2023 року ОСОБА_5 мобілізований до лав ЗСУ та на даний час проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 . Враховуючі, що під час виконання вироку виникли обставини, які не дають можливості виконати вирок, просить у відповідності із ст.539 КПК України вирішити питання щодо можливості та порядку виконання вироку щодо ОСОБА_5 .

Заявник та засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання.

У силу ч.5 ст.539 КПК України неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання у їх сукупності, встановив таке.

Вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.10.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим за ч.1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді арешту строком на три місяці.

Вирок набрав законної сили 12.12.2023 року та направлений на виконання до Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Як вбачається з клопотання та долучених до нього документів, в ході виконання вироку було встановлено, що 04.12.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Суд констатує, що на момент винесення вироку Ладижинським міським судом Вінницької області ОСОБА_5 не проходив військову службу, але на момент набрання зазначеним вироком чинності ОСОБА_5 має статус військовослужбовця.

Частиною 1 статті 50 Кримінального виконавчого кодексу України особи, засуджені до арешту, відбувають покарання, як правило, за місцем засудження в арештних домах, а військовослужбовці - на гауптвахтах.

Відповідно до ч.2 ст.60 КК України, ч.1 ст.55 КВК України військовослужбовці, засуджені до арешту, відбувають покарання на гауптвахті.

Порядок тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, затверджений наказом Міністерства оборони України від 03 листопада 2020 року №394, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 січня 2021 р.

за № 38/35660.

Відповідно до ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК, має право вирішувати вичерпний перелік питань, серед яких питання про заміну покарання у виді арешту на гауптвахті на покарання у виді арешту відсутнє.

Вирішення питання щодо порядку виконання вироку у виді арешту щодо військовослужбовців, в тому числі заміна способу виконання покарання з «арешту» на «арешт з відбуванням на гауптвахті» не передбачено діючим законодавством, оскільки, фактично «арешт» та «арешт з відбуванням на гаупвахті» - це один і той самий вид покарання, який полягає, відповідно до вимог ч.1 ст.60 КК України в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців і відрізняється лише місцем відбування зазначеного виду покарання, яке залежить від спеціального статусу, в даному випадку «статусу військовослужбовця».

Таким чином, очевидним є те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як військовослужбовець, має відбувати покарання у виді арешту на гауптвахті.

Під час виконання вироків суд, визначений ч 2 ст.539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п.14 ч.1 ст.537 КПК України).

На думку суду, у випадку, що розглядається, відсутні будь-які сумніви і протиріччя при виконанні цього вироку суду, водночас суд обмежений у праві визначати місце відбування засудженим покарання, а нормами КК України чітко регламентовано порядок відбування покарання у виді арешту військовослужбовцями.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 372, 537-538 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання т.в.о. начальника Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про вирішення питання щодо можливості та порядку виконання вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.10.2023 року відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 309 КК України у виді арешту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1