Провадження № 1-кп/591/379/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 року Зарічний районний суд м.Суми в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження 0004335 від 07.11.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, українки, громадянки України, із середньою технічною освітою, не працює, одружена, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введения воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами) з 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан.

06.11.2023 близько 16.40 год. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні торгівельної зали магазину №230 ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», що розташований за адресою: вул. Харківська, 6.2/2, м. Суми, виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме товару, належного ТОВ «СІЛЬПО-ФУД».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних/ збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення ОСОБА_4 перебуваючи в приміщені вказаного магазину 06.11.2023 в період часу з 16.43 год. по 16.52 год. взяла з коробки з фруктами хурму сорту «Рохо Брільянте», масою 662 г, із холодильнику з кисломолочними продуктами - сир для грилю ТМ «Grikos» 43%, масою 200 г, у кількості 2 шт., та із холодильнику, який розташований поруч - масло селянське ТМ «Яготинське» 73%, масою 180 г, у кількості 2 шт., загальна вартість яких відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/16226-ТВ від 14.11.2023 становить 512 гривень 48 копійок, які поклала до належного їй рюкзака бежевого кольору, який перебував у продуктовому візку. У подальшому, ОСОБА_4 попрямувала повз торгівельних рядів магазину, де на полицях взяла такі продукти харчування як яблука, цибуля, сметана, м`ясо, які склала до продуктового візка та направилась до касової зони. Підійшовши до каси, виклала на касову стрічку продукти, які перебували у візку, окрім тих, які попередньо поклала до належного їй рюкзака.

Після чого, розрахувавшись за яблука, цибулю, сметану та м`ясо, пройшла касову зону, намагалася покинути приміщення магазину, не розрахувавшись за товар, який перебував в належному їй рюкзаку, а саме: хурму сорту «Рохо Брільянте», масою 662 г, сир для грилю ТМ «Grikos» 43%, масою 200 г, у кількості 2 шт. та масло селянське ТМ «Яготинське» 73%, масою 180 г, у кількості 2 шт., проте була зупинена охоронцем магазину.

Таким чином ОСОБА_4 виконала всі дії, які вважала необхідними для викрадення чужого майна, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» на загальну суму 512.48 грн., недоведеними до кінця з причин, що не залежали від ]] волі, в умовах воєнного стану, скоїла кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - закінчений замах на викрадення чужого майна (крадіжку), кваліфікуючою ознакою якого є «вчинення в умовах воєнного стану».

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, показала, що у вказані в обвинувальному акту день, час та місце, поклала у свій рюкзак вказані в обвинувальному акті товари та не розплатилася за них, однак був затримана охоронцем магазину, товар повернула, пропонувала оплатити, жалкує про вчинене, щиро кається.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши наслідки такого порядку розгляду та впевнившись у добровільності позицій і правильному розумінні фактичних обставин усіма учасниками процесу.

Суд вважає, що вина обвинуваченої доведена в повному обсязі та її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, тобто вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна на загальну суму 512,48 грн, кваліфікуючою вчинення в умовах воєнного стану.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які є тяжким злочином, особу винного, його поведінку, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченою, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, повернення майна, відсутність претензій у потерпілого, відсутність тяжких наслідків від вчиненого.

Характеризуючи особу обвинуваченої слід зазначити, що ОСОБА_4 раніше не судима, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, перебуває у лікаря психіатра під динамічним спостереженням, негативно оцінює вчинене діяння.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків, засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

У п. 8 вище вказаної постанови Пленуму зазначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за конкретний злочин може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Враховуючи, що судом встановлено кілька обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, повне визнання вини обвинуваченою, активне сприяння в розкритті злочину, повернення майна та відсутність претензій зі сторони потерпілого, що в свою чергу істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також з урахуванням характеризуючих особу винної даних, суд приходить до висновку про можливість застосування положення ст.69 КК України при призначенні покарання та можливість призначити обвинуваченій покарання з урахуванням вимог ст. 69 КК України перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не передбаченого санкцією ч.4 ст. 185 КК України, а саме у виді штрафу.

Обраний обвинуваченій такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

У справі цивільний позов не подавався.

Судові витрати слід стягнути з обвинуваченої на користь держави за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 368-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за цим законом із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімума доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт майна, а долю речових доказів вирішити таким чином: продукти харчування, що передані на зберігання потерпілому, після набрання вироком законної сили залишити в розпорядженні останнього.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

Суддя ОСОБА_1