печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/5041/23-к від 27.02.2023 у кримінальному провадженні № 0004102 від 28.12.2016, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2023 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/5041/23-к від 27.02.2023 у кримінальному провадженні № 0004102 від 28.12.2016.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, на необґрунтованість та безпідставність накладення арешту на майно, а відтак наявні підстави для скасування арешту майна.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала, щодо заявлених вимог клопотання сторони захисту та просила відмовити, зазначивши, що вимоги вказаного клопотання вже були предметом розгляду, в задоволенні яких було відмовлено.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, заперечення прокурора, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0004102 від 28.12.2016 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні організації заволодіння коштами АТ «Артем-Банк», вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні заволодіння коштами АТ «Артем-Банк», вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_10 у пособництві заволодінню коштами АТ «Артем-Банк», вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2023 по справі № 757/5041/23-к накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 27.01.2023 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого серед іншого виявлено та вилучено:

- Грошові кошти у сумі 10 200 (десять тисяч двісті), 840 (вісімсот сорок) доларів США;

- Два кулони з камінням (водному чорного кольору, у другому рожевого кольору);

- Перстень з камінням прозорим (згідно з бірки золото 585 маса 7,15г.);

- Сережки з камінням прозорим () згідно з бірки золото 585 маса 2,25 г.);

- Монета України «Літак АН-124 Руслан», номіналом 20 грн., метал Аg925 маса 62,2 г., 2005 р.в.;

- Монета Вірменія, номіналом 20 г., метал silver 925, маса 28,28 г.;

- Монета «1 dollar 2009 Elizabeth II NineIsland» з металу сірого кольору;

- Злиток з металу жовтого кольору з написом «Umicore 100g FeinGold 999,9» № 905123;

- Дві монети номіналом «5 рублей 1898 р.в. і 1900 р.в.» з металу жовтого кольору;

- Дві монети номіналом «10 рублей 1898 р.в. та 1903 р.в.» з металу жовтого кольору;

- Перстень з камінням прозорим (згідно з бірки золото 585, маса 2,9 г.);

- Перстень з камінням прозорим (згідно з бірки золото 585 маса 13,05 г.);

- Монета з металу жовтого кольору, номіналом 2 гривні «Скіфське золото», метал 999,9 золота, маса 1,24 г.;

- Монета з металу сірого кольору номіналом 10 гривень, срібло 925, маса 33,64 г. «Княжа Ольга»;

- Монета з металу сірого кольору, номіналом 5 гривень (метал срібло 925, вага 15,55 г.);

- Монета з металу сірого і жовтого кольору, номіналом 5 гривень, «На межі тисячоліть 2000 р.в.»;

- Монета з металу жовтого кольору, номіналом 100 гривень «Успенський собор Києво-Печерської Лаври» 1998 р.в.;

- Монета з металу сірого і жовтого кольорів, номіналом 20 гривень, 2000 р.в., «Трипілля»;

- Монета з металу жовтого кольору, номіналом 100 гривень, 2003 р.в.;

- Монета з металу жовтого кольору, номіналом 50 гривень, 2000 р.в., «Хрещення Русі»;

- Монета жовтого кольору, номіналом 100 гривень, 1998 р.в., «Енеїда І. Котляревського 200 років»;

- Монета з металу жовтого кольору, номіналом 200 гривень, 1996 р.в., «Києво-Печерська Лавра»;

- Монета з металу жовтого кольору, номіналом 50 гривень, 1999 р.в.;

- Монета з металу сірого кольору з написом «10 ЕУР & AOHNA 2004»;

- Монета з металу жовтого кольору, номіналом 100 гривень, 1997 р.в., «Київський Псалтир 1397»;

- Монета з металу жовтого кольору, номіналом 10 гривень, 2001 р.в., «10 років Незалежності України 1991-2001»;

- Монета з металу сірого кольору, номіналом 3 рубля, 1999 р.в., «Банк Росии» «Александр Пушкин 1799/1837»;

- Монета з металу жовтого кольору, номіналом 100 гривень, 1998 р.в., «Михайлівський Золотоверхий Собор»;

- Монета з металу сірого кольору, номіналом 50 центів «Elizabeth II Australia 2007 р.в.».

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідної до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначена правова підстава для накладення арешту на майна є самостійною правовою підставою та Закон не ставить в залежність можливість накладення арешту на таке майно з процесуальним статусом особи, у володінні якої воно перебуває.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку на таке належить ОСОБА_5 , суд виходив з того, що арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Крім того, під час судового розгляду встановлено, що вказані вимоги були предметом розгляду та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року у справі № 757/21215/23-к, клопотання залишено без задоволення та ухвалою колегії суддіж Київського апеляційного суду від 10 травня 2023 року у справі № 757/5041/23-к апеляційну скаргу представника власника майна - залишено без задоволення.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки доводи являються предметом перевірки органу досудового розслідування, що вбачається з ухвали про накладення арешту на майно, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 22, 26, 106, 92, 98, 167, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/5041/23-к від 27.02.2023 у кримінальному провадженні № 0004102 від 28.12.2016 - відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1