У Х В А Л А

судового засідання

12.10.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000201 від 29.01.2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваній у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

встановив:

слідчий СВ ЛРУП № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 29.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що 15.01.2015 в період часу з 06.00 години по 13.00 годину, ОСОБА_6 за попередньою змовою з двома невстановленими слідством жінками, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрали майно ОСОБА_7 , а саме телевізор марки «Самсунг» вартістю 5000 гривень, мобільний телефон марки «ІРhone 4S» НОМЕР_1 чорного кольору вартістю 4000 гривень, з сім-карткою оператора Київстар № НОМЕР_2 вартістю 25 гривень, шкіряну куртку марки «Бугатті» вартістю 500 гривень, жіночу куртку, білого кольору вартістю 1000 гривень, біле вечірнє плаття вартістю 1300 гривень, туристичну сумку вартістю 300 гривень та 2500 гривень. Загальна сума викраденого майна становить 13325 гривень та ОСОБА_8 , а саме золотого ланцюжка вагою 15 грам вартістю 9500 гривень, золотого хрестика з розпяттям, вагою 3 грами вартістю 3500 гривень, куртки фірми «Зара», вартістю 2000 гривень. Загальна сума збитків ОСОБА_8 становить 15000 гривень.

30.01.2015 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

31.01.2015 року слідчим суддею Франківського районного суду м. Львова, щодо ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, а саме, прибувати до слідчого з періодичністю 1 раз на тиждень, не відлучатися за межі м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Однак, підозрювана ОСОБА_6 за викликами слідчого не з`являлася, місце її перебування не відоме, за адресою АДРЕСА_3 вона не проживає, на телефонні дзвінки не відповідає.

Відтак, 19.03.2015 розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено на підставі п.2 ч.1 ст. 280 КПК України та 20.03.2015 слідчим винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваної ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що підозрюваній ОСОБА_6 обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладались судом обов`язки, які підозрювана не виконала та з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховувалася від органу досудового розслідування, суду та може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення просить клопотання задоволити.

Прокурор та слідчий в судовому засідання клопотання підтримали, просили суд задовольнити його в межах строку досудового розслідування.

Захисник просила відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрювана проти задоволення клопотання слідчого заперечила. Просили суд відмоити у задоволенні такого. Пояснила, що не переховувалася від органів досудового розслідування, а перебувала на лікуванні.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у крадіжці, вчиненій повторно або за попередньою змовою групою осіб, тобтоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами пред`влення особи для впізнання від 30.01.2015 року;

- протоколами допити потерпілих від 30.01.2015 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК Українине є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останньою вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків.

Також у рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_6 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; незаконно вплинути на потерпілих, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 належить до категорії нетяжких злочинів та передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Небезпека переховування обвинуваченої не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання.

Так, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення наведено об`єктивні підстави щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання втсановлених ризиків.

Враховуючи те, що є всі підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та достатність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винною, її вік, соціальні зв`язки та те, що вона не працює та не має постійного джерела доходу, слідчий суддя вважає обгрунтованим доводи прокурора та слідчого щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення обвинуваченому обов`язків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України суд дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї обов`язків.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з її майнового стану і її відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченої в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченої, щоб не здійснити втечу.

Враховуючи особу підозрюваної, її майновий стан, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї, суд вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї КПК України обов`язків буде застава, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі абз. 2 ч.3 ст.183 КПК України, суддя вважає за необхідне визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваній ОСОБА_6 у випадку внесення нею або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеною цією ухвалою застави.

Керуючись ст.ст.176-178,182,183,193,196 КПК України,-

ухвалив:

клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадження№ 0000201 від 29.01.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - задоволити частко.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваної, тобто з 11.10.2023 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 23 жовтня 2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого судді, слідчого, прокурора;

-повідомляти суд, слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання;

-утримуватись від спілкування зі свідками, а також потерпілими у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави визначити в межах строку досудового розслідування дії покладених судом обов`язків для внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_6 , право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь який момент з часу винесення ухвали на рахунок: «одержувач Територіальне управління державної судової адміністрації України у Львівській області, IBAN: UA0000757 , банк одержувача - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ».

Внесення визначеної застави є підставою для звільнення особи з-під варти.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівської Установи виконання покарання УДПтСУ у Львівській області .

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Львівської Установи виконання покарання УДПтСУ у Львівській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово Франківську окружну прокуратуру м. Львова Львівської області та суддю Франківського районного суду м. Львова у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, ОСОБА_6 зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_6 , вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явилася за викликом до прокурора, судді, суду, слідчого без поважних причин чи не повідомила про причини свої неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, захиснику та прокурору після її оголошення та направити начальнику Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно Рішення Конституційного Суду від 13.06.2019 № 4-р/2019 вони вправі оскаржити дану ухвалу суду до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1