Справа № 185/6296/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000220 від 03.05.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт. Петрівка, Іванівського району, Одеської області,

громадянина України, з середньою освітою, в цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_4 2008 року народження, військовослужбовця за контрактом при ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 413 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2021 року ОСОБА_3 прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби за контрактом, та цього ж дня наказом командира військової частин НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.10.2021 № 369 зарахований до списків особового складу частини, та на всі види забезпечення. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.10.2021 №369 молодший сержант ОСОБА_3 вважається таким, що справи та посаду старшого механіка-водія танка у танковому батальйоні військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків. За посадою, починаючи з 25.10.2021. 18.02.2022 молодшому сержанту ОСОБА_3 тимчасово видано під особистий підпис стрілецьку зброю 5,45-мм. автомат АКС-74У № НОМЕР_2 , а також 120 штук бойових припасів до вказаного автомату, про що виконано запис у книгу видачі зброї та боєприпасів 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , а 17.03.2022 стрілецька зброя 5,45-мм. автомат АКС- 74У № НОМЕР_2 закріплена за ОСОБА_3 як штатна, про що виконано запис у військовий квиток серії НОМЕР_3 останнього. Після отримання зброї та бойових припасів ОСОБА_3 пройшов інструктаж з питань порядку несення військової служби, поводження зі зброєю та заходів безпеки. На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, затвердженими відповідними Законами України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 23 серпня 2022 року. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності покладає на військовослужбовців обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими. Згідно зі ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, а також поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Відповідно до вимог ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до вимог ст. 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці у мирний і воєнний час відповідають за точне та вчасне виконання покладених на них обов`язків і поставлені їм завдання, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Згідно зі ст. 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою. Відповідно до вимог п. 2 розділу X «Особливості збереження стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат під час ведення бойових дій, проведення антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил» Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.07.2005 № 359 (із змінами, внесеними на підставі наказу Міністерства оборони від 29.11.2017 № 632), військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. Проте, молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом - старшим механіком-водієм 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 та достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок несення військової служби, використання і зберігання військового майна, та маючи можливість належно їх виконувати, через злочинну недбалість та особисту недисциплінованість, допустив їх порушення та вчинив в умовах воєнного стану військовий злочин за таких обставин.

25.04.2022, близько 06.10 год., молодший сержант ОСОБА_3 , перебуваючи у розташуванні базового табору танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , що дислокується поблизу АДРЕСА_3 , залишив без нагляду ввірені йому для службового користування стрілецьку особисту зброю 5,45-мм. автомат АКС-74У № НОМЕР_2 та бойові припаси 5,45 х 36 мм. у кількості 30 штук, що споряджені в один магазин до автомату АКС-74У, у приміщенні туалету та допустив втрату зазначеного військового майна загальною вартістю 4804,84 грн. внаслідок порушення правил зберігання зброї та бойових припасів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Дійсно, 25.04.2022, близько 06.10 год., він перебував у розташуванні базового табору танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , та залишив без нагляду у туалеті ввірені йому для службового користування стрілецьку особисту зброю 5,45-мм. автомат АКС-74У № НОМЕР_2 та бойові припаси 5,45 х 36 мм. у кількості 30 штук, що споряджені в один магазин до автомату АКС-74У. У скоєному він щиро кається, шкоду відшкодував.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 винний у втраті ввірених для службового користування зброї та бойових припасів внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинене в умовах воєнного стану.

Його дії кваліфікуються за ч.3 ст. 413 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання, є з`явлення із зізнанням, щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

Також суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним» («Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року). У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст. 69 КК України суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 413 КК України, так як обвинувачений визнав свою вину повністю, розкаявся в тім, що сталося, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдані збитки. на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, хворіє на гепатит групи «С», характеризується позитивно за місцем проходження служби, 09.03.2023 року був нагороджений нагрудним знаком « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за проявлену мужність і успішне виконання завдань під час бою, має поранення, раніше не судимий, на утриманні має неповнолітнього сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, за змістом приписів ст.58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Беручи до уваги обставини справи та особу обвинуваченого, суд вважає можливим на підставі ст. 58 КК України замість основного покарання у вигляді одного року позбавлення волі, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 службове обмеження на строк один рік, із відрахуванням із суми грошового забезпечення, а саме 20 відсотків у дохід держави.

Дане покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 з точки зору можливості досягнення таким покаранням тих цілей, що сформульовані в ч. 2 ст. 50 КК України, на думку суду, з урахуванням вище вказаних обставин, буде необхідним та цілком достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним злочинів. Воно відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного обвинуваченого такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.3 ст. 413 КК України у вигляді службового обмеження для військовослужбовців з урахуванням положень ст.ст.58,69 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 413 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.ст. 69,58 КК України у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1(один) рік з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1