УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову прокурора від 14.01.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000348 від 22.07.2021 року,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , в якій він просить скасувати постанову прокурора від 14.01.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000348 від 22.07.2021 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що під час досудового розслідування допущено однобічність і неповноту досудового розслідування, порушення процесуальних норм, призначення експертиз на підставі сумнівних вихідних даних, тобто не вжито усіх можливих заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Так, під час винесення постанови про закриття кримінального провадження прокурор курувався лише показами підозрюваного, який повідомив, що рухався зі швидкістю 90 км/год. та під час руху виявив двох пішоходів, які рухалися по дорозі на відстані 0,6 м. та 1,4 м. до правого краю проїзної частини відповідно, та які зміщувались вліво по ходу руху в результаті чого стався наїзд. Підозрюваним ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту було зазначено, що наїзд було скоєно на двох пішоходів, які знаходились на відстані 0,7 м. та 1,4 м. відповідно від правого краю проїзної частини. В той же час у відповідності зі схемою, складеною до протоколу огляду місця ДТП на відстані 0,7 м від правого краю проїзної частини починаються слід взуття довжиною 0,8 м., а на відстані 1,5 м. слід шини довжиною 0,4 м. (скоріш за все слід лівого колеса автомобіля ширина якого складає 1870 мм), що на думку сторони потерпілого дозволяє стверджувати про рух правої частини автомобіля по правому узбіччю. Тому у потерпілого та його представника виникли сумніви щодо об`єктивності досудового розслідування. Крім того, у відповідності до схеми, початок сліду речовини бурого кольору, сліду волочіння, ноги трупа розташовані на відстані 0,2 м., 0,7 м., та 0,0 м. відповідно від правого краю проїзної частини та кінець відповідних слідів на відстані 0,7 м., 0,0 м. та 0,9 м. до голови трупа від правого краю проїзної частини. Таким чином вся слідова інформація залишена на проїзній частині тілом, розташована у правого краю проїзної частини та максимальна відстань від правого краю проїзної частини не перевищує 0,9 м. Слідова інформація в схемі дозволяє прийти до висновку, що пішохід, який рухався лівіше за ходом руху автомобіля при первинному контакті залишив слід від взуття на проїзній частині і в подальшому був протягнутий під автомобілем та зупинився у правого краю проїзної частини. Крім того, у потерпілого виникають сумніви, що ОСОБА_5 дійсно рухався зі швидкістю 90 км/год., яким він про це зазначив.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах якого він діє, не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. На попередні 5 викликів також не з`являлися в призначені судові засідання, про причини неявки слідчого суддю не повідомляли. З огляду на процесуальні строки розгляду скарги, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду скарги без участі скаржника та особи, в інтересах якої подано скаргу.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000348 від 22.07.2021 року, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі закінчення строків досудового розслідування.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що 14.01.2022 року прокурор відділу обласної прокуратури ОСОБА_6 винесла оскаржувану постанову, якою закрила кримінальне провадження № 0000348 від 22.07.2021 року стосовно підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286-1 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Своє рішення прокурор мотивувала тим, що відповідно до висновку судової експертизи обставин та механізму наїзду автомобіля «LEXUS GX 60», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішоходів № 21-629 від 15.12.2021 року у розглянутих дорожньо-транспортних умовах дії водія автомобіля ОСОБА_5 регламентувалися вимогами п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_5 в умовах події, згідно заданими слідством вихідними даними, шляхом виконання вимог пунктів 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України не мав технічної можливості запобігти настанню даної дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, слідчий суддя не погоджується з таким висновком прокурора та вважає, що під час досудового розслідування не було всебічно, повно і неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження.

Так, згідно п. 12.2 Правил дорожнього руху України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Відповідно до слідчого експерименту від 04.11.2021 року за участі підозрюваного ОСОБА_5 видимість дороги з місця водія автомобіля складала 67,3 м.

Таким чином, з огляду на вищезазначені вимоги ПДР України ОСОБА_5 мав рухатися зі швидкістю, яка б дозволили йому зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, тобто у даному випадку 67,3 м. Разом з тим, згідно висновку судової експертизи обставин та механізму наїзду автомобіля «LEXUS GX 60», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішоходів № 21-629 від 15.12.2021 року, величина повного зупинкового шляху автомобіля в даних дорожніх умовах складає 96,5 м.

Таким чином, обрана ОСОБА_5 швидкість руху не давала йому змоги зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, що є прямим порушенням вимог п. 12.2 ПДР України.

З огляду на викладене слідчому судді не зрозумілий висновок експерта щодо дотримання ОСОБА_5 вказаних вимог ПДР України. При цьому, закриваючи кримінальне провадження прокурор посилалася саме на те, що швидкість руху, яку обрав водій відповідає межам швидкості руху за умовами видимості дороги.

Також слід звернути увагу на те, що при визначені величини швидкості руху та зупинкового шляху автомобіля експерт застосовує формулу, в якій є такий показник як «нормативний час реакції водія». Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 під час дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, тобто у стані, що знижує увагу та швидкість реакції, тому, на погляд слідчого судді, «нормативний час реакції водія» у даному випадку застосовуватися не може.

Крім того, слід відзначити, що швидкість руху автомобіля «LEXUS GX 60», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка була використана при проведені експертизи зазначена лише зі слів підозрюваного ОСОБА_5 , однак пояснення останнього з цього приводу не були перевірені шляхом проведення відповідних експертиз. Таким чином, в ході досудового розслідування не було встановлено дійсну, беззаперечну швидкість руху автомобіля, а в основу слідчого експерименту та подальших експертиз обставин та механізму наїзду покладена швидкість руху, яка вказана зацікавленою у результатах розслідування особою.

Також, як зазначалося вище, видимість дороги з місця водія автомобіля складала 67,3 м., однак є незрозумілим, чому в ході слідчого експерименту було встановлено, що момент об`єктивного виявлення пішоходів на проїзній частині настає, коли автомобіль знаходиться на відстані 50 м. від місця наїзду, які чинники заважали водієві побачити пішоходів на відстані 67,3 м., тобто у межах видимості дороги. При цьому, саме показник у 50 метрів був у подальшому покладений в основу висновку експерта, який став підставою для закриття кримінального провадження.

Окрім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що для проведення експертного дослідження було запропоновано дві версії події: вчинення наїзду на потерпілих за умови різкої зміни траєкторії руху та при їх русі по дорозі в попутному з автомобілем напрямку.

Разом з тим, з висновку судової експертизи обставин та механізму наїзду автомобіля «LEXUS GX 60», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішоходів № 21-629 від 15.12.2021 року вбачається, що така версія події, як рух пішоходів в попутному з автомобілем напрямку експертом не досліджувалася. Зокрема, вирішуючи питання чи мав водій технічну можливість здійснити об`їзд перешкоди у вигляді пішоходів експерт посилається саме на вихідні дані слідчого експерименту, проведеного зі слів підозрюваного, згідно якого пішоходи різко здійснили зміну траєкторії руху.

Також слід зазначити, що згідно висновку експерта № 135к від 30.01.2021 року в огляду на характер тілесних ушкоджень ОСОБА_7 був звернений задньою частиною тіла до рухомого автомобіля під час наїзду. Під час слідчого експерименту та допиту ОСОБА_5 вказав, що пішоходи здійснили зміну напрямку руху та почали перетинати проїзну частину по діагоналі. Таким чином, враховуючи траєкторію руху пішоходів (по діагоналі дороги), вони мали бути розвернуті вбік транспортного засобу. Чи можливе отримання ними тілесних ушкоджень, що були виявлені експертом, у разі руху такої траєкторії (щоб дало змогу перевірити версію підозрюваного), під час досудового розслідування не встановлювалося. Більш того, слідчим на вирішення експерту поставлено питання, як розташовувався потерпілий Горват відносно травмуючого фактору, однак експертом відповіді на вказане питання не надано.

Експертизи взуття, що проведені у кримінальному провадженні з метою встановити рухалися чи стояли потерпілі під час наїзду на них взагалі містять висновку щодо чотирьох пар взуття, хоча потерпілих у кримінальному провадженні двоє. Яке взуття було одягнуто на потерпілих слідчим не з`ясовано та не з`ясовувалося. Походження решти двох пар взуття не встановлено.

Згідно п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Разом з тим, в ході досудового розслідування не було встановлено чи здійснював ОСОБА_5 заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди у вигляді пішоходів та в який проміжок часу з моменту виявлення пішоходів ним було здійснено гальмування.

Як вбачається з план-схеми до протоколу слідчого експерименту від 01.01.2022 року місце наїзду на пішохода № 1 розташоване з лівого боку транспортного засобу. Згідно протоколу додаткового допиту ОСОБА_5 з моменту зміни пішоходами напрямку руху він не здійснював заходів для їх об`їзду, а лише застосував екстрене гальмування. Таким чином, враховуючи покази підозрюваного, напрям його руху мав залишатися незмінним. При цьому, згідно висновку експерта № СЕ-19/122-21/6052-ТР від 28.10.2021 року та ілюстративної таблиці до нього транспортний засіб, яким керував ОСОБА_5 пошкоджено лише з правої сторони та спереду. На зображенні 1.217 (т. 1 а.с. 192) чітко видно, що ліва фара та ліва сторона автомобілю залишилися неушкодженими.

Таким чином, на погляд слідчого судді, досудове розслідування проведено не повно, а експертні дослідження щодо обставин та механізму наїзду автомобіля «LEXUS GX 60», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішоходів здійснено лише на основі показів підозрюваного та слідчого експерименту з ОСОБА_5 , який зацікавлений у результатах розслідування. Інші версії події належним чином перевірені не були. Зокрема в ході досудового розслідування не було беззаперечно встановлено швидкість руху транспортного засобу, його гальмівний шлях, місце розташування пішоходів на дорозі під час наїзду на них.

На підставі наведеного та керуючись статтями 91, 110, 284, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_6 від 14.01.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000348 від 22.07.2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 08.02.2024 року о 13.00 год.

Слідчий суддяОСОБА_1