Провадження № 1-кс/686/64/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 , щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У скарзі ОСОБА_3 , окрім іншого, йдеться про те, що 07.11.2023 р. ним до ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, було подано заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ст.367 КК України, однак, всупереч ст.214 КПК України, відомості про кримінальне правопорушення, на підставі вказаної заяви, до ЄРДР внесені не були, про що ОСОБА_3 стало відомо 25.12.2023 р. Тому, у скарзі ОСОБА_3 просить: зобов`язати ТУ ДБР, розташоване у м.Хмельницькому, невідкладно внести відомості про вчинення злочину, передбаченого ст.367 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі його заяви від 07.11.2023 року та розпочати за цією заявою досудове розслідування.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що не є перешкодою для розгляду справи.

Скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені у скарзі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали перевірки, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів вбачається, що дійсно 07.11.2023 р. ОСОБА_3 звертався до ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, з заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована за №3049зкп від 07.11.2023 р. У вказаній заяві ОСОБА_3 повідомляв, що «26.09.2022 р. о 6 год. 30 хв. у відділенні Хмельницької обласної лікарні помер від термічних опіків тіла та тулуба його рідний брат ОСОБА_5 . В той же день були внесені відомості до ЄРДР за №0002292 від 26.09.2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, по факту смерті ОСОБА_5 . Але більше жодних дій на розкриття даного злочину зроблено не було, службовими особами Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області взагалі не з`ясовувались обставини смерті його брата, не встановлено яким чином загорівся його верхній одяг, з яких причин, чому вогонь так швидко охопив все його тіло, який первинний епіцентр загорання, хто перебував з ним поруч в цей час. Не призначено та не проведено відповідні експертизи, з метою встановлення, звідки саме почалось загорання, чи не має на його одягу слідів легкозаймистих речовин, що могли спричинити миттєвий спалах вогню на тілі його брата. Взагалі, слідчо-оперативна група, яка виїжджала на місце пригоди 25.09.2022 р., в складі слідчого СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 та оперуповноваженого ВКР ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , обмежилась лише складанням протоколу огляду місця події та відібранням одного пояснення. А вже на наступний день, 27.09.2022 р., постановою слідчого, згадане кримінальне провадження безпідставно закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Вказані відомості у даній постанові повністю не відповідають дійсності, тому, що смерть брата заявника була насильницькою. В подальшому, вказана постанова була скасована судом, як незаконна, та справу було направлено до суду. На думку ОСОБА_3 , службові особи ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, які безпосередньо виїжджали на місці події, де було вчинено вбивство брата заявника - ОСОБА_5 , допустили службову недбалість, яка полягала у неналежному виконані службовими особами своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян. Приймаючи до уваги, що дані відомості можуть містити ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України, з посиланням на ст.ст.55, 56, 214, 215 КПК України, ОСОБА_3 просив: прийняти та невідкладно зареєструвати подану ним заяву про вчинення злочину до ЄРДР; розпочати за цією заявою, про вчинення злочину, досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки злочину, передбаченого ст.367 КК України; повідомити ОСОБА_3 письмово, у встановленому законом порядку, про початок кримінального провадження, з наданням копії витягу про реєстрацію даної заяви в ЄРДР.»

За результатом розгляду цієї заяви ОСОБА_3 , останньому було скеровано лист, за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, №3049зкп/14-01-01-7019/2023 від 30.11.2023 р., який фактично свідчить про той факт, що відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за поданою ОСОБА_3 заявою від 07.11.2023 р., внесені не були.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою, є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст.3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у поданій ОСОБА_3 заяві від 07.11.2023 р. викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зокрема й того, яке передбачене ст.367 КК України, оскільки дана заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, зокрема, не свідчить ця заява про те, що у випадку, про який повідомляв ОСОБА_3 , мала місце саме службова недбалість, тобто, що певна службова особа не виконувала або неналежно виконувала свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого було завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб), не містить ця заява ОСОБА_3 й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб за відповідною статтею Кримінального кодексу України. Аргументи, висловлені ОСОБА_3 у його заяві, про можливе вчинення кримінального правопорушення, фактично ґрунтуються на його власній оцінці та зводяться до незадоволення і суб`єктивної незгоди з порядком та обсягом проведення першочергових слідчих дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002292, а також із фактом винесення постанови про закриття цього провадження, яка була скасована слідчим суддею. Однак, подана ОСОБА_3 заява, до якої не було долучено будь-яких підтверджуючих документів, жодним чином не свідчить про те, що представники слідчо-оперативної групи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неналежно виконували свої службові обов`язки саме через несумлінне ставлення до них, а також не свідчить про те, що внаслідок діянь останніх будь-кому було завдано істотної шкоди. До того ж, самі твердження ОСОБА_3 в означеній заяві про вчинення кримінального правопорушення, а також його аргументи, викладені у скарзі та озвучені в судовому засіданні його представником ОСОБА_4 , про вчинення, на їх думку, вищезазначеними слідчим та оперативним працівником кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України, недостатні для того, щоб розпочати досудове розслідування, адже, досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які реально свідчать саме про вчинення кримінального правопорушення, і не можуть вказані обставини слугувати механізмом для притягнення до відповідальності службових осіб, у разі прийняття ними рішень та вчинення процесуальних дій, зміст та порядок здійснення яких не задовольняє когось із учасників кримінального провадження. До того ж, процесуальна діяльність прокурора, слідчого, дізнавача, в межах їх посадової дискреції, не може бути підставою для їх кримінального переслідування. Порядок оскарження у рамках кримінального провадження процесуальних дій та рішень слідчого, дізнавача, прокурора, у випадку незгоди з ними, визначений кримінально-процесуальним кодексом.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР. Ініціювання кримінального переслідування щодо осіб, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Враховуючи, що уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку йдеться у поданій ОСОБА_3 скарзі, тому у задоволенні цієї скарги слід відмовити.

Не підлягають до задоволення й вимоги скарги щодо зобов`язання уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, розпочати досудове розслідування, оскільки вказана вимога є похідною від вимоги щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР, у задоволенні якої скаржнику відмовлено. Крім того, відповідно до ст.214 КПК України, вимога щодо початку досудового розслідування мала б підлягати безумовному виконанню після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, станом на момент розгляду скарги, бездіяльності з приводу вказаної обставини допущено не було.

Керуючись ст.ст.110, 214, 303- 307, 309, 372, 395 КПК України,-

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя