Провадження №1-кп/389/97/22
У Х В А Л А

05 жовтня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000308 від 04 червня 2022 року стосовно

ОСОБА_4 ,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, складений по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000308 від 04 червня 2022 року, перебуває в провадженні Знам`янського міськрайонного суду. Запобіжний захід стосовно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не застосований.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 13.07.2023 наданий дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_4 , з метою її приводу до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до протоколу затримання особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення від 05.10.2023, ОСОБА_4 затримана об 11.30 год. 05.10.2023.

В судовому засіданні прокурор просив обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що карається позбавленням волі на строк до 8 років, під час судового розгляду встановлена наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які до теперішнього часу не зникли, неодноразово без поважної причини не з`являлась у судові засідання, обвинувачена раніше судима та звільнена з іспитовим строком, не одружена, не працює, джерел доходів не має, тобто зазначені обставини підтверджують існування вищезазначених ризиків.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на не обґрунтованість зазначених ризиків. Просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту та врахувати при цьому, що обвинувачена має міцні соціальні зв`язки, а саме: має на утриманні малолітню дитину та постійне місце проживання. Обвинувачена також зазначила, що не з`являлась у судові засідання через перебування на лікарняному із своєю малолітньою дитиною, проте, доказів суду не надала.

Вислухавши у судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про обрання строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Так, рішенням ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Під час розгляду даного клопотання у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які наразі існують.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, яке закон класифікує як тяжкий, яким передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, раніше судима за вчинення майнових злочинів, не одружена, не працює, не має джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, та враховуючи можливе покарання у разі доведення її вини, вказує на цілком ймовірну можливість переховування обвинуваченої від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому, судом враховано, що обвинувачена ОСОБА_4 має постійне місце проживання та малолітню дитину на своєму утриманні, однак, це не стало достатнім стримуючим фактором для належного виконання нею процесуальних обов`язків.

Також, судом враховано, що обвинувачена була обізнана про дати судових засідань по кримінальному провадженню стосовно неї, оскільки за результатом підготовчого засідання 06.10.2022, за участю обвинуваченої, справа була призначена до судового розгляду, про наступну дату судового засідання обвинувачена була повідомлена, однак у судові засідання 12.10.2022 та 08.11.2022 не з`явилась без поважної причини. В матеріалах справи міститься розписка від 29.11.2022, написана власноруч ОСОБА_4 про те, що вона повідомлена про дату наступного засідання - 22.12.2022, однак знову не з`явилась, внаслідок чого ухвалою суду від 22.12.2022 був застосований привід стосовно обвинуваченої на судове засідання 30.01.2023.

У наступні судові засідання, а саме: 30.01.2023, 20.02.2023, 07.03.2023, 21.03.2023, 06.04.2023, 25.04.23, 18.05.2023 обвинувачена ОСОБА_4 не з`являлась, примусовий привід стосовно неї не був виконаний, оскільки вона була відсутня за місцем проживання, на телефонні дзвінки не відповідала, проте, у власноручно написаній розписці від 19.02.2023 зобов`язалась прибути у судове засідання 20.02.2023.

08.06.2023 обвинувачена ОСОБА_4 з`явилась у судове засідання, вину свою не визнавала у повному обсязі, внаслідок чого суд оголосив перерву судового засідання до 27.06.2023 для виклику потерпілої.

27.06.2023, 13.07.2023 обвинувачена ОСОБА_4 знову не з`явилась у судові засідання, проте, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_4 , яке вона отримала особисто.

Крім цього, вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2022 ОСОБА_4 визнана винуватою за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України їй призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки.

Зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано свідків та потерпілу, є вагомі підстави вважати, що у разі застосування до обвинуваченої альтернативного по відношенню до тримання під вартою запобіжного заходу, не пов`язаного з виключними запобіжниками у комунікації та його переміщеннях, остання зможе здійснити незаконний вплив на даних осіб з метою зміни раніше наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню.

Крім того, враховуючи матеріали справи та те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, будучи судимою за майнові злочини, і як наслідок, схильною до вчинення злочинів, не має джерела доходу, суд вважає, що обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначене підтверджує, що заявлені ризики існують та обгрунтовані, і це дає достатні підстави вважати, що у разі обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останньою її процесуального обов`язку.

З огляду на викладене та заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за доцільне обрати обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обираючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що ризики, зазначені у клопотанні прокурора існують та обгрунтовані, що також унеможливлює застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.177,178,183, 184, 194, 331, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с.Івангород Олександрівського району Кіровоградської області, обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 15 години 15 хвилин 05 жовтня 2023 року по 15 годину 15 хвилин 03 грудня 2023 року.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченій.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений о 10.00 год. 09.10.2023.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1