Справа №-613/1424/23 Провадження №-1-кп/613/150/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 10.08.2023за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

17.02.2012 Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

22.05.2013 Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі;

16.07.2013 Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі; 08.11.2016 на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.10.2016 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 16 днів;

25.02.2020 Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 02.04.2021 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став і відносно нього 24 лютого 2023 року постановою Богодухівського районного суду Харківської області було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 (один) рік та обмеження, згідно яких ОСОБА_4 заборонено виїзд за межі Богодухівської територіальної громади Харківської області на постійне чи тимчасове перебування без письмового дозволу керівництва Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області; заборонено перебування в місцях продажу алкогольних напоїв з метою їх придбання та вживання; заборонено залишати своє помешкання за адресою: АДРЕСА_2 після 20:00 години та до 04:00 години ранку наступного дня без отримання на те письмового дозволу керівництва Богодухівського РВП; зобов`язано прибувати на реєстрацію 1 (першу), 2 (другу) та 3 (третю) п`ятницю кожного місяця до Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області.

24.02.2023 ОСОБА_4 став на облік до Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, однак, маючи умисел на ухилення від адміністративного нагляду, в період часу з 07.07.2023 по 10.08.2023 самовільно, без дозволу керівництва Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, залишив місце постійного проживання, не повідомивши про це працівників поліції, без дозволу виїхав за межі Богодухівської територіальної громади Харківської області та проживав у м. Києві, чим порушив встановлені відносно нього обмеження адміністративного нагляду.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення - проступку за ст. 395 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, надав показання щодо місця, часу, способу вчинення кримінального правопорушення так, як вони встановлені судом.

Так, під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що відносно нього Богодухівським районним судом Харківської області було встановлено адміністративний нагляд, правила якого були йому роз`яснені та відомі. Після цього ОСОБА_4 певний час з`являвся на реєстрацію до Богодухівського районного відділу поліції, однак, у липні 2023 року йому запропонували роботу на ринку в м. Київ, куди він виїхав, не повідомивши працівників поліції. Він розуміє, що порушив правила адміністративного нагляду, однак, виїхав на заробітки, оскільки постійної роботи він не має та потребував коштів для утримання дитини. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Вказав, що наразі працює неофіційно на будівництві.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, а також те, що він не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів у добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 395 КК України, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, висловленої ним в судовому засіданні, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало в тому, що обвинувачений добровільно брав участь у проведенні слідчого експерименту, після зізнання у вчиненні правопорушення - не змінював своєї позиції, отже надавав органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він офіційно не працює, раніше неодноразово судимий, судимість не погашена та не знята у встановленому законом порядку, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога під диспансерним наглядом, не має зареєстрованого місця проживання, за місцем фактичного проживання характеризується нейтрально, неодружений, не перебуває на обліку в центрі зайнятості.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), наявність обставини, яка обтяжує покарання (рецидив злочинів), ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, фактичні обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту строком на три місяці, яке є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався. З урахуванням вимог ст.ст. 176, 177, 377 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного затримання після набрання вироком законної сили та приведення його до виконання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1