Справа № 459/490/22
Провадження № 1-кп/459/33/2022
У Х В А Л А

судового засідання

20 листопада 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000060 від 20.02.2022 та №0000483 від 03.08.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою від 28.09.2023 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 26.11.2023 включно з можливістю внесення застави.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої подав клопотання про зміну запобіжного заходу та просив застосувати відносно ОСОБА_4 менш тяжкий запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що обвинувачена має постійне місце проживання у Івано-Франківської області в с. Манява, у лікаря- нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, батько яких помер. Усі ці обставини стверджують про наявність тісних соціальних зв`язків. Також захисник зауважив, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК, а тому просив клопотання задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку захисника ОСОБА_5 та просила змінити відносно неї запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор не заперечила щодо задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думку всіх учасників процесу, враховуючи наведені обставини, вважає за можливе змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, зважаючи на наступне.

У відповідності до п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року зазначив, що суд повинен зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України».

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що у даному випадку наявні ризики, передбачені у п. 1 ч.1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Разом з тим, суд вважає, що інші ризики відсутні, а відтак застосування найтяжчого запобіжного заходу є недоцільним.

Відповідно до ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні заявленого стороною захисту клопотання суд враховує те, що обвинувачена має постійне місце проживання у с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області, у лікаря психіатра та у лікаря нарколога на обліку не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, батько яких помер та має намір працевлаштуватися.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим та на даний час не є доцільним. Суд не може абстрагуватися від всіх необхідних умов, які беруться до уваги при продовженні або зміні запобіжного заходу та автоматично продовжувати такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою та вважає за можливе змінити його на домашній арешт за місцем мешкання обвинуваченої із зазначених вище підстав на визначений в КПК України термін. Виконання даної ухвали слід покласти на Червоноградський РВП ГУНП в Львівській області, відповідно до якої останній повинен поставити обвинувачену на облік та повідомити про це суд, а також контролювати поведінку обвинуваченої відповідно до вимог ст. 181 КПК України.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 193, 201, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 змінити на цілодобовий домашній арешт на строк два місяці, починаючи з 20 листопада 2023 року по 20 січня 2024 року включно, звільнивши її з-під варти.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- заборона залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_1 , за винятком часу необхідного для прибуття за викликом суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Надіслати дану ухвалу до Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області для виконання щодо негайного поставлення на облік ОСОБА_4 , про що повідомити суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1