Провадження №1-кп/522/2790/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

під час судового розгляду у кримінальних провадженнях №0000847 від 18.08.2023, №0000347 від 20.07.2022 року на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 КК України, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисник - ОСОБА_8

обвинувачений - ОСОБА_5

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м.Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, посилаючись на те, що доведені під час досудового розслідування ризики не знизились та не відпали, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, посилаючись на його необґрунтованість та невідповідність вимогам КПКУ.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що строк тримання обвинуваченого під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_5 інкримінується вчинення особливо-тяжкого злочину, який карається лише позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, свідчить про наявність ризику переховування ОСОБА_5 від суду.

Поведінка обвинуваченого під час інкримінованого злочину, вказує на наявність ризику продовження інкримінованого кримінального правопорушення, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі.

Дані ризики обумовлені тим, що обвинувачений, за версією сторони обвинувачення, має зв`язки з представниками рф, з якими він спілкувався та надавав інформацію про розташування об`єктів, військовослужбовців та особового складу ЗСУ, НГУ та НПУ.

Зазначені обставини щодо особи обвинуваченого та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, поведінка під час інкримінованого злочину, дає підстави вважати, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Ризики, передбачені ст.177 КПК України, які біли враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинуваченого та характер злочину, у якому він обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи положення ч.6 ст.176 КПКУ, суд позбавлений можливості визначити розміру застави у даному кримінальному провадженні, як альтернативного запобіжного заходу.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Тому строк тримання під вартою обвинуваченого необхідно продовжити.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст.1-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 22.02.2024 включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 22.02.2024

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Головуючий: ОСОБА_9

Суддя: ОСОБА_10

Суддя: ОСОБА_11

22.12.2023