Дата документу 15.02.2024Справа № 554/5632/23
Провадження № 1-кс/554/2412/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2024 року м. Полтава

Слідчий судя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_2 ., в рамках кримінального провадження за №0000111 від 23.05.2023 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2. ст..28, ч.1 ст.111-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчими СВ УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111 від 23.05.2023, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що після незаконного вторгнення на територію України ЗС РФ та фактичної окупації АР Крим з 20.02.2014 громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка фактично підтримала дії РФ щодо захоплення АР Крим та активною прихильницею держави агресора, у серпні 2015 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) прийняла рішення виступити засновником та зареєструвати на вказаній території благодійний фонд «Добро миру волонтери Криму» (далі - благодійний фонд), співзасновником якого виступив її чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З цією метою рішенням зборів засновників (протокол № 1 від 10.08.2015) затверджено статут благодійного фонду «Добро миру - волонтери Криму» (юридична адреса: АР Крим, м. Сімферополь, бул. Івана Франка, буд. 4, кв. 59).

Після 24.02.2022, а саме незаконного вторгнення на територію України ЗС РФ та фактичної окупації ряду областей України, у тому числі Херсонської, Миколаївської і Запорізької областей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи тривалі товариські стосунки з ОСОБА_4 , яка є дружиною її рідного брата ОСОБА_5 , діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, на початку повномасштабного вторгнення (точну дату досудовим розслідуванням не встановлено) виїхала до АР Крим, тим самим підтримала протиправну діяльність вказаних осіб.

В подальшому, ОСОБА_7 домовилася про об`єднання зусиль з ОСОБА_4 , а також іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, про вчинення спільних дій, спрямованих на допомогу представникам та збройним формуванням держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам та збройним формуванням держави-агресора.

Зокрема, у період жовтня 2023 року лютого 2024 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим та Херсонської області (точні дати та місце досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , а також іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, добровільно зібрала грошові кошти, які надходили від благодійників та добровольців, для придбання: квадрокоптерів, продуктів харчування, гігієнічних засобів, наборів першої медичної допомоги.

Після отримання грошових коштів, у тому числі на банківські рахунки благодійного фонду, що відкриті в банківських установах на тимчасово окупованій території АР Крим ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , а також іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, як фізична особа, використовуючи зібрані ними кошти з особистих рахунків та рахунків фонду, регулярно придбавала матеріальні цінності для їх передачі представникам держави-агресора, її збройним формуванням.

Після чого, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , а також іншими невстановленими під час досудового розслідування особами упродовж жовтня 2023 року лютого 2024 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим та Херсонської області (точні дати та місце досудовим розслідуванням не встановлено), діючи як фізична особа придбала та отримала як пожертви для передачі представникам та збройним формуванням держави-агресора матеріальні цінності, а саме: квадрокоптери, продукти харчування, гігієнічні засоби, набори першої медичної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , а також іншими невстановленими під час досудового розслідування особами), здійснила добровільний збір матеріальних ресурсів для подальшої їх передачі на допомогу представникам держави-агресора, її збройним формуванням.

У подальшому, реалізуючи єдиний спільний умисел, спрямований на завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам та збройним формуванням держави-агресора, упродовж з жовтня 2023 року до лютого 2024 року ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , а також іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, діючи спільно та умисно, особисто виїжджала в зону бойових дій на тимчасово окуповані території АР Крим та Херсонської області і добровільно неодноразово передавали невстановленим під час слідства представникам збройних формувань держави-агресора та іншим незаконним збройним формуванням, які на той час брали активну участь у бойових діях проти ЗС України, у тому числі: 126 окремої гвардійської бригади берегової охорони ЗС РФ, «добровольчому батальйону ІНФОРМАЦІЯ_4 » матеріальні ресурси, а саме: квадрокоптери, продукти харчування, гігієнічні засоби, набори першої медичної допомоги.

При цьому обставини передачі матеріальних ресурсів активно висвітлювалися ОСОБА_7 та її співучасниками у соціальних мережах з метою максимального поширення своєї діяльності та залучення значної кількості осіб для допомоги представникам та збройним формуванням держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб пособництва державі-агресору, тобто у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням держави-агресора, вчинених громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

09.02.2024 громадяниці України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці м. Сімферополь АР Крим, громадянці України, раніше не судимій, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з наявністю достатніх доказів, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до відповіді на запит Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області (філія ГСЦ МВС) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є власником наступного об`єкту рухомого майна (транспортного засобу):

-автомобіль марки «TOYOTA», модель «RAV4», червоного кольору, VIN: НОМЕР_2 , 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ;

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторонни кримінального провадження повинні подати слідчому суді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого суді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальнопротиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінальнопротиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їхне застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотаннязадовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування наступним майном:

- автомобіль марки «TOYOTA», модель «RAV4», червоного кольору, VIN: НОМЕР_4 , 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1