У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши в м. Полтава скаргу представника Військової частини НОМЕР_1 - командира ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Полтава) ТУ ДБР розташованого у м. Полтава ОСОБА_4 стосовно невнесення відомостей в ЄРДР по заяві від 14.09.2023 р. про вчинення кримінального правопорушення,-

Встановив:

08 листопада 2023 року до суду надійшла скарга представника Військової частини НОМЕР_1 - командира ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Полтава) ТУ ДБР розташованого у м. Полтава ОСОБА_4 стосовно невнесення відомостей в ЄРДР по заяві від 14.09.2023 р. про вчинення кримінального правопорушення.

Посилається на те, що 14.09.2023 р. командир ВЧ № НОМЕР_2 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про вчинення військовослужбовцем ВЧ № НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме самовільне залишення 24.06.2023 місця служби у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою- АДРЕСА_1 та відсутності на службі з 24.06.2023 по 03.07.2023 без поважних причин, що вчинено в умовах воєнного стану, яке містить ознаки ч.5 ст. 407 КК України.

Проте, листом від 29.09.2023 р. із ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві було відмовлено у внесенні відомостей в ЄРДР по заяві від 14.09.2023 р. про вчинення кримінального правопорушення. Вказану відповідь частина отримала лише 25.10.2023 р.

До цього часу відомості в ЄРДР по заяві від 29.09.2023 р. не внесені.

Прохала зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві внести відомості до ЄРДР по заяві від 14.09.2023 р. про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

09 листопада 2023 року судом відкрито провадження по скарзі.

Представник ВЧ № НОМЕР_3 ОСОБА_6 надав заяву про розгляд справи без їх участі. Скаргу підтримують у повному обсязі.

Слідчий ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві в судове засідання не з`явився,надав заяву про розгляд справи без їх участі. В задоволенні скарги прохав відмовити, посилаючись на те, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

За результатами розгляду заяви в/ч НОМЕР_1 встановлено, що у ній не викладено об`єктивних ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню посилаючись на таке.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кодексом строк,-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

У відповідності до положень п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до відомостей, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносяться обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Як було встановлено, 14 вересня 2023 року командир ВЧ № НОМЕР_2 звернувся до ТУ ДБР розташованого у АДРЕСА_1 із заявою про вчинення військовослужбовцем ВЧ № НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме самовільне залишення 24.06.2023 місця служби у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою- АДРЕСА_1 та відсутності на службі з 24.06.2023 по 03.07.2023 без поважних причин, що вчинено в умовах воєнного стану, та вчинення на думку заявника, ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Частина 5 статті 407 Кримінального кодексу України передбачає кримінальну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також не з`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Тобто, для встановлення наявності ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у разі нез`явлення на службу, повинно бути встановленим відсутність поважних причин для такого не з`явлення.

Як було встановлено, відповідно до пояснень ОСОБА_5 останній зазначив, що 23.06.2023 він був у звільненні з дозволу командира та в подальшому 24.06.2023 не прибув до частини у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Водночас, представниками в/ч НОМЕР_1 під час проведення службового розслідування та при подачі заяви про вчинення кримінального правопорушення, всупереч наказу Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608 «Про затвердження порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» проігноровано п. 3 Розділу ІІ «Підстави призначення та предмет службового розслідування» Порядку № 608 службове розслідування проводиться для встановлення: 1) неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; 2) причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; 3) ступеня вини військовослужбовця; 4) порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; 5) причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; 6) причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

При цьому, причини відсутності на службі взагалі не викладені не в заяві, ні в акті службового розслідування, а отже відсутні дані щодо об`єктивної сторони вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, в ході відібрання пояснень у ОСОБА_5 не встановлено ким йому надавався дозвіл на залишення частини 23.06.2023 та не відібрані пояснення у вказаного військовослужбовця. Не досліджено питання звернення ОСОБА_5 до лікувальних закладів, не відібрані пояснення з цього приводу у родичів або сусідів ОСОБА_5 .

У скарзі зазначається, що ОСОБА_5 відмовився надати особі, яка проводила службове розслідування, докази того, що його відпустили у звільнення та того, що він хворів, а тому не зміг з`явитись на службу. При цьому, документів, які підтверджують таку відмову не надано ні під час подання заяви, ні під час подання скарги. Більш того, навіть у випадку наявності відмови ОСОБА_5 щодо надання таких документів, це не звільняє осіб, які проводять службове розслідування від обов`язку його належного проведення у відповідності до норм чинного законодавства.

Окрім цього, згідно п. 8 та п. 9 Розділу ІІІ «Порядок проведення службового розслідування» Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, та з цією метою наділені повноваженнями, визначеними Розділом IV Порядку № 608.

За змістом п. 4 ч. 5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18 слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, за результатами розгляду заяви в/ч НОМЕР_1 встановлено, що у ній не викладено об`єктивних ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Враховуючи вказане, в задоволенні скарги представника Військової частини НОМЕР_1 - командира ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Полтава) ТУ ДБР розташованого у м. Полтава ОСОБА_4 стосовно невнесення відомостей в ЄРДР по заяві від 14.09.2023 р. про вчинення кримінального правопорушення,-слід відмовити.

Керуючись ст.214, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги представника Військової частини НОМЕР_1 - командира ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Полтава) ТУ ДБР розташованого у м. Полтава ОСОБА_4 стосовно невнесення відомостей в ЄРДР по заяві від 14.09.2023 р. про вчинення кримінального правопорушення,-відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1