Справа № 643/7/18
Провадження № 1-кп/643/114/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У Московському районному суді м. Харкова на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

На виконання ухвали колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.01.2023 року, Октябрський районний суд м. Полтави направив на адресу Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2023 року, кримінальну справу № 643/7/18, провадження № 1-кп/643/114/23 передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 17.02.2023 року було призначено підготовче судове засідання у справі.

У судові засідання, які призначались 13.03.2023 року, 19.04.2023 року, 31.05.2023 року, 13.07.2023 року, 12.09.2023 року, 27.10.2023 року обвинувачений ОСОБА_7 не прибув, у зв`язку з тим, що повісток про виклик до суду не отримував, згідно інформації наданої його захисником перебуває у лавах ЗСУ з 29 квітня 2022 року згідно Указу Президента України Про загальну мобілізацію.

У зв`язку з необхідністю належним чином повідомити обвинуваченого ОСОБА_7 судові засідання відкладались та судом вживались заходи для належного повідомлення ОСОБА_7 про дату та час судового засідання через військову частину в якій проходить службу ОСОБА_7 , а потім через Міністерство оборони України, після чого ОСОБА_7 прибув у судове засідання призначене на 29.11.2023 року.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинувачених було заявлене клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

На обґрунтування свого клопотання захисник посилалась на такі обставини.

20 лютого 2020 року прокурором прокуратури Харківської області ОСОБА_9 затверджено обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0005365 від 06.09.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Вказаний обвинувальний акт був направлений до Московського районного суду міста Харкова.

Ознайомившись із вказаним обвинувальним актом вважала, що він не відповідає вимогам КПК України, складений з порушенням вимог КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору. На думку захисника суть цих порушень полягає в наступному.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0005365 від 06.09.2017 року, який був затверджений 20.02.2020 року був вручений, під розписку підозрюваному ОСОБА_6 , адвокату ОСОБА_8 та адвокату ОСОБА_10 , а підозрюваному ОСОБА_7 вручений не був і останній розписку прокурору не надавав.

Захисник вважає, що прокурором не була дотримана вимога ст. 293 КПК України, яка не передбачає іншого способу надання підозрюваному копії обвинувального акту крім його вручення особисто під розписку.

Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження захисником було встановлено, що до обвинувального акту прокурором надано розписку про отримання захисниками підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатами ОСОБА_10 , ОСОБА_8 копії обвинувального акту та міститься запис прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_7 від підпису та отримання обвинувального акту 20.02.2020 року відмовився. Вказаний запис підписаний прокурором. Ні підпису понятих, в присутності яких підозрюваний ОСОБА_7 відмовився отримувати обвинувальний акт, ні копії відеозапису відмови розписка не містить. Що свідчить про те, що ОСОБА_7 прокурор 20.02.2020 року обвинувальний акт не вручав. 20.02.2020 року під час вручення захисникам ОСОБА_7 обвинувального акту сам підозрюваний ОСОБА_7 у приміщенні прокуратури Харківської області був відсутній, оскільки хворів і не мав навіть фізичної можливості відмовитися від отримання обвинувального акту. Фактичні дані, що містяться в розписці від 20.02.2020 року, на думку захисника, є частково фальсифікованими прокурором ОСОБА_9 та не відповідають дійсності.

Захисник вважає, що направлення обвинувального акта до суду у цьому кримінальному провадженні без його вручення підозрюваному ОСОБА_7 є прямим порушенням не тільки прав підозрюваного, але і процедури складення обвинувального акту.

З підстав викладених у клопотанні та озвучених захисником у судовому засіданні, вважає, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадження було закінчено 01.04.2020 року, тобто з порушенням строку досудового розслідування.

Процесуальна дія направлення прокурором обвинувального акту до суду по кримінальному провадженню, здійснена за межами процесуальних строків досудового розслідування , а тому є грубим порушенням вимог Закону, а саме ст. 2, 28, 42, 110, 219, 283, 294, 337 КПК України.

Захисник вважає, що складання та направлення обвинувального акту, щодо висунення обвинувачення підозрюваному ОСОБА_6 та підозрюваному ОСОБА_7 по кримінальному провадженню здійснені за межами процесуальних строків досудового розслідування, грубим порушенням вимог ст.ст. 28, 42, 110, 219, 291, 337 КПК України позбавляє суд можливості призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

На підставі викладеного просить суд повернути обвинувальний акт прокурору.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_8 підтримала вказане клопотання, надала відповідні пояснення та просила суд задовольнити клопотання.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали клопотання захисника.

Прокурор у судовому засіданні просила суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду, заперечувала проти задоволення клопотання та просила час для надання заперечень на клопотання захисника.

Потерпілий та його представник просили суд відмовити у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору та просили суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Судом було задоволено клопотання прокурора про надання їй часу на підготовку заперечень на клопотання захисника та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні.

Після перерви прокурором були подані заперечення на клопотання захисника. До заперечень прокурор додала microSD з відеозаписом 1 шт., витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000460 на 1 арк., оригінал розписки від 20.07.2021 року.

Заперечення з додатками суд долучив до матеріалів судового провадження, оскільки вони не є матеріалами досудового розслідування та на них не поширюються правила ст. 290 КПК України.

Захиснику було надано право на ознайомлення з цими запереченнями та додатками, яким захисник скористалася і суд продовжив підготовче судове засідання.

Заперечення прокурора обгрунтовані таким.

Так, відповідно до матеріалів судової справи та матеріалів кримінального провадження вбачається, що до обвинувального акту, який направлено до суду долучена розписка підозрюваного ОСОБА_7 від 20.02.2020, яка не містить підпису останнього про отримання ним обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

При цьому вказана розписка містить власноручні підписи адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_8 із зазначенням дати - 20.02.2020 та прокурором ОСОБА_9 зроблено запис про те, що підозрюваний ОСОБА_7 відмовився від підпису та отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Про дані обставини ОСОБА_7 повідомив прокурора ОСОБА_9 у телефонному режимі, оскільки не з`явився в приміщення прокуратури, посилаючись на свою хворобу.

Неодноразові виїзди прокурора ОСОБА_9 за відомим місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 також позитивних результатів не надали, оскільки двері приватного домоволодіння ніхто не відчиняв.

У зв`язку з неможливістю протягом тривалого часу особистого вручення прокурором обвинувального акту підозрюваному ОСОБА_7 , оскільки останній з різних підстав ухилявся від виконання свого обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, щодо явки за викликом до прокурора, 31.03.2020 обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування прокурором направлено за відомим місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 цінним листом, підтверджуючі документи долучені до матеріалів судової справи т. 1 а.с. 24.

У судовому засіданні, що відбулось 03.08.2020 року, обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що кореспонденцію на пошті він не отримував, оскільки в той час змінив своє місце мешкання, про що не повідомив ані орган досудового розслідування, ані прокурора, ані суд. Така поведінка ОСОБА_7 , на думку прокурора, свідчить про умисне та свідоме створення ним перешкод та умов для неможливості вручення йому обвинувального акту.

Зазначене свідчить, що прокурором належним чином виконані покладені на нього обов`язки щодо вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 , проте підозрюваний на свій розсуд скористався своїм правом на отримання вказаних процесуальних документів.

З урахуванням досліджених судом обставин та причин неможливості вручення прокурором обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 03.08.2020 року в приміщенні Московського районного суду м. Харкова під головуванням судді ОСОБА_11 , судом задоволено клопотання прокурора та прокурором обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування вручено ОСОБА_7 в судовому засіданні під фіксацію судового процесу технічними засобами в присутності його захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 112-113).

Після зміни складу суду, на виконання вимог суду, прокурором ОСОБА_12 20.07.2021 року під відеозапис у присутності двох свідків зафіксовано процес вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 та відмову останнього від отримання зазначених процесуальних документів та від підписання розписки, що зафіксовано в розписці від 20.07.2021 року та на електронному носії інформації, який додається до цього заперечення, оригінал розписки від 20.07.2021 року.

Також прокурор вказує, що правомірність та відповідність дій чинному законодавству прокурора ОСОБА_12 під час вручення 20.07.2021 року обвинувального акту та реєстру ОСОБА_7 перевірено слідчим шляхом та за результатами проведеного досудового розслідування слідчим 26.01.2022 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. На цей час постанова від 26.01.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000460 є чинною.

Таким чином, прокурор вважає, що права підозрюваного ОСОБА_7 реалізовані в повному обсязі, а сам підозрюваний розпорядився своїм процесуальним правом на отримання процесуальних документів на власний розсуд, що не може впливати на рух кримінального провадження у відповідності з вимогами КПК України.

Прокурор вважає, що по даному кримінальному провадженню відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР внесені 06.09.2017, в даному випадку ч. 1 ст. 219 КПК України у вищезазначеній редакції, що введена в дію Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 та набрала законної сили 15.03.2018 застосуванню не підлягає, оскільки не має зворотньої дії у часі згідно імперативної норми Закону.

Таким чином, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні дотримано відповідно до вимог чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складений та переданий до суду з додержанням вимог ст. 291 КПК України, а тому ОСОБА_7 у передбачений Законом спосіб набрав статусу обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні.

Отже, підстави для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_8 від 29.11.2023 про повернення обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні прокурору відсутні.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов наступних висновків.

З матеріалів судового провадження вбачається, що до обвинувального акту, який направлено до суду долучена розписка підозрюваного ОСОБА_7 від 20.02.2020 року, яка не містить підпису останнього про отримання ним обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Прокурором ОСОБА_9 зроблений запис, що підозрюваний ОСОБА_7 відмовився від отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Підозрюваний по цьому ж кримінальному провадженню ОСОБА_6 отримав обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів досудового розслідування. Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також отримали вказані документи, про що містяться відповідні записи у розпизці на а.с. 23 т. 1. Захисники ОСОБА_7 будь-яких заперечень або зауважень з приводу напису прокурора ОСОБА_9 щодо відмови ОСОБА_7 від отримання обвинувального акта на розписці або у вигляді окремих письмових документах (запереченнях, зауваженнях тощо) не зазначили. Письмових клопотань про неможливість прибуття ОСОБА_7 до прокурора 20.02.2020 року як захисники так і ОСОБА_7 прокурору не заявляли, доказів неявки останнього не надали. Скарг з приводу таких дій прокурора у підготовчому судовому засіданні в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України стороною захисту не подавались.

Разом з цим, до обвинувального акту надано прокурором опис вкладення до цінного листа від 31.03.2020 року про направлення на адресу ОСОБА_7 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Також, з досліджених матеріалів судового провадження, а саме т. 1 а.с. 112-113 судом задоволено клопотання прокурора та прокурором обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування 03.08.2020 року вручено ОСОБА_7 у судовому засіданні під фіксацію судового процесу технічними засобами в присутності його захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Крім того, прокурором ОСОБА_12 20.07.2021 року під відеозапис у присутності двох свідків зафіксовано процес вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 та відмову останнього від отримання зазначених процесуальних документів та від підписання розписки, що зафіксовано в розписці від 20.07.2021 року та на електронному носії інформації, який був доданий до заперечення прокурора у судовому засіданні 30.11.2023 року та досліджений судом.

За таких обставин, суд вважає, що відсутність підпису ОСОБА_7 на розписці про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 20.02.2020 року не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Участь захисників ОСОБА_7 в отриманні ними копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування 20.02.2020 року не може не свідчити про обізнаність їх підзахисного з його правом на отримання у прокурора копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 26 Правил адвокатської етики, адвокат повинен з розумною періодичністю інформувати клієнта про хід та результати виконання доручення і своєчасно відповідати на запити клієнта про стан його справи. Вказані законодавчі положення, з урахуванням відомостей про отримання захисниками обвинувального акту та іншими дослідженими матеріалами, свідчать про об`єктивну можливість обізнаності ОСОБА_7 щодо стадії кримінального провадження та його права на отримання своєї копії обвинувального акта у прокурора, яким він не бажав скористатись, як в період з 20.02.2020 року і до 01.04.2020 року, так і після цього, коли прокурор намагався вручити йому обвинувальний акт 03.08.2020 року та 20.07.2021 року.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_7 про те, що процесуальна дія направлення прокурором обвинувального акту до суду по кримінальному провадженню, здійснена за межами процесуальних строків досудового розслідування , а тому є грубим порушенням вимог Закону, а саме ст. 2, 28, 42, 110, 219, 283, 294, 337 КПК України, то суд зазначає наступне.

Стороною захисту не заявляється клопотання про закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків досудового розслідування в порядку п. 10 ч. 1 статті 284 КПК України, а зазначається що направлення прокурором обвинувального акта до суду після спливу строку досудового розслідування є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Суд не може з цим погодитись з огляду на таке.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України. Така підстава як направлення прокурором обвинувального акта поза межами строків досудового розслідування не є підставою саме для повернення обвинувального акта прокурору, а може свідчити про те, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи та слугувати окремою підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, як за клопотанням сторін кримінального провадження так і судом за власною ініціативою.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору з підстав направлення прокурором обвинувального акта поза межами строків досудового розслідування.

Крім того, суд зазначає, що немає підстав і для закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, позаяк по даному кримінальному провадженню відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР внесені 06.09.2017 року, тобто до введення в дію Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, оскільки ці зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Разом з цим, суд вбачає інші суттєві недоліки обвинувального акта, які є окремою підставою для його повернення прокурору та полягають у наступному.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт зазначеним вимогам не відповідає.

У формулюванні обвинувачення щодо ОСОБА_7 зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Зазначене формулювання обвинувачення не є конкретним, оскільки передбачає варіативність ознак розбою: розбій поєднаний з насильством або з погрозою застосування такого насильства, що робить незрозумілим від якого саме обвинувачення захищатись ОСОБА_7 .

Крім того, під час викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_7 обвинувачується, будь-яких його дій направлених на погрозу застосування насильства до потерпілого в обвинувальному акті не зазначено.

Така неконкретність формулювання обвинувачення свідчить про порушення права обвинуваченого на захист.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

При цьому п.1 ст.91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, які мають значення для кримінального правопорушення.

Як вказують приписи ч.1 ст. 91 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, які, виходячи зі змісту закону, має містити обвинувальний акт в формулюванні обвинувачення, з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, - покладається на слідчого, прокурора.

Суд не погоджується із доводами прокурора про те, що зазначений недолік обвинувального акту можна буде виправлено під час судового розгляду шляхом зміни обсягу обвинувачення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Положення ст. 338 КПК України направлені на зміну правової кваліфікації та/або обсягу обвинувального акту, якщо саме під час судового розгляду будуть виявлені якійсь нові фактичні обставини кримінальнального правопорушення, а не для виправлення очевидних недоліків обвинувального акта, які вже в ньому містяться з моменту направлення обвинувального акту до суду та підлягають перевірки судом в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Разом з цим ч. 1 ст. 337 КПК передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах.

Зазначений обвинувальний акт складений з таким неконкретним формулюванням обвинувачення щодо ОСОБА_7 є порушенням підпункта «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Виходячи з викладеного, суд вирішив повернути обвинувальний акт прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України

Керуючись ст. 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0005365 від 06.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Московський районний суд м. Харкова

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений та проголошений 04.12.2023 року о 16 годині 45 хвилин.

Суддя - ОСОБА_1