Справа №345/2207/15-к
Провадження № 1-кс/345/72/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2024 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків та відмову щодо зняття арешту на майно під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000060 від 27.04.2015 року, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, а саме просить: задовольнити скаргу на рішення прокурора від 28.12.2023 року про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування кримінального провадження №000060 від 27.04.2015 року; зобов`язати керівника Калуської окружної прокуратури прийняти відповідне процесуальне рішення у кримінальному провадженні №000060 від 27.04.2015 року щодо зняття арешту з належного йому на праві власності майна.

Свою скаргу мотивує тим, постановою Калуського міськрайонного суду від 11.02.2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.03.2015 року кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст.191, ч.2 ст364 КК України (в редакції 1960 року) вирішено повернути прокурору Івано-Франківської області для організації додаткового розслідування з метою усунення неповноти та неправильності досудового слідства.

Як видно з листа Калуської міжрайонної прокуратури від 11.12.2015 року, після повернення кримінальної справи для організації додаткового розслідування, відповідно до п.12 Перехідних положень КПК України, внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №000060, підслідність якого визначена за Калуським МВ УМВС в Івано-Франківській області. В ході досудового розслідування змінено попередню правову кваліфікацію діяння ОСОБА_3 з ч.2 ст.364 КК України на ч.3 ст.365-2 КК України, у зв`язку із тим, що особи, які надають публічні послуги, в тому числі арбітражні керуючі з 01.07.2011 року перестали бути суб`єктом злочину, передбаченого си.364 КК України. За зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги, кримінальна від повільність передбачена ст.365-2 КК України.

28.08.2015 року кримінальне провадження №000060 у частині зловживання арбітражним керуючим ВАТ «Калушхімремонт» ОСОБА_3 повноваженнями за ч.3 ст.365-2 КК України закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу злочину. Постановою слідчого від 26.04.2016 року вказане кримінальне провадження в частині зловживання арбітражним керуючим ВАТ «Калушхімремонт» повноваженнями з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.365-2 КК України закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу злочину. Водночас постановою прокурора від 14.06.2018 року вказану постанову слідчого скасовано і відновлено проведення додаткового розслідування.

Як видно з постанови керівника Калуської окружної прокуратури від 28.12.2023 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження. Стосовно зняття арешту на майно ОСОБА_3 запропоновано звернутися із заявою до слідчого судді в порядку ст.174 ККПК України. ОСОБА_3 зазначає, що з цим рішенням прокурора не погоджується. У кримінальному провадженні він є особою, права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування у зв`язку із вилученням та накладенням арешту на майно, що знаходиться у його володінні. ОСОБА_3 наголошує, що вже 13 років належні йому на праві власності транспортні засоби залишаються під арештом. Вважає рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків, скасування арешту на майно слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування є необґрунтованим. За таких обставин скаржник ОСОБА_3 змушений звернутися до слідчого судді із вищевказаною скаргою.

Скаржник подав заяву про розгляд скарги без його участі. Скаргу підтримує і просить суд її задоволити.

Керівник Калуської окружної прокуратури подав заяву про розгляд скарги без його участі. В задоволенні скарги просить відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Враховуючи ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

У відповідності до п. 9-1 ч.1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Постановою керівника Калуської окружної прокуратури від 28.12.2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 про недотримання розумних строків дізнавачем, слідчим та прокурором у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №000060 від 27.04.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст.365-2 КК України. Вказана постанова мотивована тим, що 27.12.2023 року старшим слідчим СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження.

Розумність строків є однією із загальних засад кримінального провадження, встановлених ст. 7 КПК України.Так, у п. 21 ст. 7 КПК України передбачено загальну засаду кримінального провадження - розумність строків, правова реалізація якої спрямована на захист сторін від затягування кримінального процесу.

Стаття 28 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки; розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень; розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Оскільки 27.12.2023 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №000060 від 27.04.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст.365-2 КК України, закрито, то, відповідно, на даний час закінчився строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Отже, вимоги скарги ОСОБА_3 в частині недотримання строків досудового розслідування на даний час є необґрунтованими.

Щодо вимог скарги про зобов`язання керівника Калуської окружної прокуратури прийняти відповідне процесуальне рішення у кримінальному провадженні №000060 від 27.04.2015 року щодо зняття арешту з належного ОСОБА_3 на праві власності майна.

Ч.1 ст. 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

Згідно з частиною першою ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно з частиною третьою статті 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч.4 ст.174 КПК України).

Втім частини третя та четверта статті 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Кримінальне провадження №000060 від 27.04.2015 року закрито постановою слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Крім того, оскільки вказане кримінальне провадження закрито саме слідчим, а не прокурором, прокурор згідно норм чинного КПК України не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений під час досудового розслідування.

Отже, враховуючи, що кримінальне провадження №000060 від 27.04.2015 року закрито слідчим, а не прокурором, вимоги скарги про зобов`язання керівника Калуської окружної прокуратури прийняти відповідне процесуальне рішення щодо зняття арешту з майна, є безпідставними.

Водночас у КПК України немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту майна, накладеного під час досудового розслідування.

З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 року у справі №727/2878/19 зазначила, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому ч.2 ст. 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження. Таким чином, для вирішення питання про скасування арешту, накладеного на належне скаржнику майно, йому слід звернутися із відповідним клопотанням до слідчого судді.

Отже, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303,305,307,309 КПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків та відмову щодо зняття арешту на майно під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000060 від 27.04.2015 року - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_3 право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя