Справа №755/5153/23 Головуючий в 1-й інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/4589/2023 Доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

адвоката, який діє в інтересах

власника майна (підозрюваного)

ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою власника майна (підозрюваного) ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001375 від 13.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

20 квітня 2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0001375 від 13.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, виявлене та вилучене під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , а саме на:

- ??мобільний телефон марки «Айфон» 13 рго, з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ;

- банківську карту «ОщадБанку» з № НОМЕР_4 ;

- грошові кошти у розмірі 1760 гривень;

- паливні картки у кількості 21 шт. по 10 л. кожна.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від

21 квітня 2023 року вказане клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на зазначене у ньому майно. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчим суддею зазначено, що арешт на вказане майно накладається з метою збереження речових доказів.

На вказану ухвалу слідчого судді, власник майна (підозрюваний) ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною. Стверджує, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно було подано з порушенням строків, передбачених ст.171 КПК, однак слідчим суддею це не було взято до уваги і не було прийнято рішення щодо захисту права власності особи. Окрім цього, розгляд даного клопотання відбувся без участі власника майна та його представника, що є порушенням процедури розгляду клопотання. Тому, просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді власнику майна стало відомо лише 12.07.2023 року, у зв`язку з чим причину пропуску строку просить визнати поважною.

В судове засідання апеляційного суду не з`явився прокурора, повідомлений про час та місце апеляційного розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно положень ст.422 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш, як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Тому, з огляду на приписи ст.422 КПК України, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- адвоката, який діє в інтересах власника майна (підозрюваного) ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що розгляд клопотання відбувся без участі власника майна чи його представника, про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді власнику майна стало відомо вже після спливу строку на апеляційне оскарження. Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 у період дії воєнного стану в Україні, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 04.04.2023 року, вступили у злочинну змову, з метою отримання грошових коштів, шляхом вимагання їх з погрозою застосування насильства за нерозголошення відомостей, які ОСОБА_11 , бажає зберегти в таємниці.

17.04.2023 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України та проведено особистий обшук, під час якого виявлено та вилучено майно, серед іншого:

- ??мобільний телефон марки «Айфон» 13 рго, з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ;

- банківську карту «ОщадБанку» з № НОМЕР_4 ;

- грошові кошти у розмірі 1760 гривень;

- паливні картки у кількості 21шт. по 10л. кожна, яке у подальшому, відповідно до постанови слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України, слідчий суддя правильно встановив обґрунтованістьмайна, яке було виявлене та вилучене під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 ,:

- ??мобільний телефон марки «Айфон» 13 рго, з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ;

- банківську карту «ОщадБанку» з № НОМЕР_4 ;

- грошові кошти у розмірі 1760 гривень;

- паливні картки у кількості 21шт. по 10л. кожна, таким, що має значення для даного кримінального провадження й може бути використано, як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а саме знищенню речових доказів.

У відповідності до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з наведеної норми права, матеріальні об'єкти, які на переконання органу досудового розслідування мають одну або декілька ознак наведених в ст.98 КПК України можуть набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч.3 ст.110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності вказаного у клопотанні майна тим чи іншим ознакам ст.98 КПК України зроблений у постанові слідчого від 17.04.2023 року, які відповідають вимогам ч.5 ст.110 КПК України, зокрема містять мотиви прийнятого рішення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що посилання у клопотанні про необхідність накладення арешту на майно для забезпечення збереження речових доказів, так як дане майно має значення для кримінального провадження, знаходять підтвердження.

Отже у слідчого судді були всі логічні та об`єктивні підстави вважати, що майно, яке було виявлене та вилучене під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 ,:

- ??мобільний телефон марки «Айфон» 13 рго, з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ;

- банківську карту «ОщадБанку» з № НОМЕР_4 ;

- грошові кошти у розмірі 1760 гривень;

- паливні картки у кількості 21шт. по 10л. кожна, має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, воно відповідає критеріям передбаченим ст.98 КПК України, та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доводи апелянта щодо безпідставності накладення арешту на мобільний телефон марки «Айфон» 13 рго, з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; банківську карту «ОщадБанку» з № НОМЕР_4 ; грошові кошти у розмірі 1760 гривень; паливні картки у кількості 21шт. по 10л. кожна, не заслуговують на увагу, при цьому слід зазначити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину. Лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, яке було виявлене та вилучене під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 ,:

- ??мобільний телефон марки «Айфон» 13 рго, з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ;

- банківську карту «ОщадБанку» з № НОМЕР_4 ;

- грошові кошти у розмірі 1760 гривень;

- паливні картки у кількості 21шт. по 10л. кожна, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу власника майна (підозрюваного) ОСОБА_6 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001375 від 13.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу власника майна (підозрюваного) ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від

21 квітня 2023 року якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001375 від 13.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, виявлене та вилучене під час проведення особистого обшуку, а саме на:

- ??мобільний телефон марки «Айфон» 13 рго, з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ;

- банківська карта «ОщадБанку» з № НОМЕР_4 ;

- грошові кошти у розмірі 1760 гривень;

- паливні картки у кількості 21шт. по 10л. кожна, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4