Справа № 166/1376/23
Провадження № 1-кп/162/37/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2024 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 06.06.2023 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тур Ратнівського району Волинської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, непрацюючої, розлученої, раніше судимої:

- вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 18.11.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, якщо вона протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних, фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України.

Так, обвинувачена ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, зокрема постановами Ратнівського районного суду Волинської області від 06.02.2023, 02.03.2023, 17.03.2023, 05.04.2023 за умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо свого рідного брата - ОСОБА_4 , з яким обвинувачена перебуває у сімейних відносинах, яке виражалось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в його адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликала в нього побоювання за свою безпеку та життя, що призвело до психологічних страждань останнього, а також погіршення якості його життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, негативних переживань та емоційної напруженості, в тому числі втрати самооцінки та позитивних емоцій.

Після притягнення до адміністративної відповідальності, за вчинення домашнього насильства по відношенню до свого рідного брата ОСОБА_4 , належних висновків ОСОБА_6 не зробила на шлях виправлення не стала, та продовжуючи свої протиправні дії, направлені на вчинення відносно потерпілого домашнього насильства та завдання психологічних страждань, 04.06.2023 близько 12:00 год, повернувшись додому в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного проживання із своїм рідним братом - ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що її дії носять систематичний характер, діючи з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття з прямим умислом, спрямованим на вчинення психологічного та фізичного насильства відносно потерпілого ОСОБА_4 , в грубій формі умисно висловлювалась нецензурною лайкою відносно брата, принижувала та ображала словесно останнього, погрожувала йому отруєнням та фізичною розправою, при цьому, демонструючи реальність своїх протиправних намірів, штовхала та шарпала ОСОБА_4 за одяг, завдавала численних ударів руками та ногами по різних частинах тіла ОСОБА_4 , що хоча й не спричинили тілесних ушкоджень, однак викликали фізичну біль у останнього, все це супроводжуючи моральними образами, тим самим вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_4 та вказані дії викликали у потерпілого побоювання за свою безпеку та життя, погіршення якості його життя, що виразилось в емоційних розладах, зокрема втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорту, втраті повноцінного сну та відпочинку, переживаннях за власне життя та здоров`я, постійній емоційній напруженості, в тому числі в зниженні самооцінки та негативних емоціях.

Окрім того, 08.07.2023 біля 23:50 год, обвинувачена ОСОБА_6 , повторно перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в кімнаті-залу житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що її дії носять систематичний характер, діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення психологічного та фізичного насильства відносно свого рідного брата ОСОБА_4 , висловлювалась нецензурною лайкою відносно потерпілого, принижувала та ображала словесно останнього, погрожувала йому отруєнням та фізичною розправою та в подальшому умисно нанесла останньому близько п`яти ударів кулаками обох рук в ділянку обличчя та два удари правою ногою в ділянку нижніх кінцівок.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді гематоми обох параорбітальних ділянок з переходом на спинку та крила носа та садна кінчика носа, що утворилися від дії тупого твердого предмету, які згідно з висновком експерта від 11.07.2023 № 90 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.

Тим самим ОСОБА_6 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_4 та вказані дії викликали у потерпілого побоювання за свою безпеку та життя, погіршення якості його життя, що виразилось в емоційних розладах, зокрема втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорту, втраті повноцінного сну та відпочинку, переживаннях за власне життя та здоров`я, постійній емоційній напруженості, в тому числі в зниженні самооцінки та негативних емоціях.

Окрім того, 31.07.2023, близько 22-ої год, обвинувачена ОСОБА_6 повторно, повернувшись додому в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного проживання із своїм рідним братом - ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що її дії носять систематичний характер, діючи з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття з прямим умислом, спрямованим на вчинення психологічного та фізичного насильства відносно потерпілого ОСОБА_4 , в грубій формі умисно висловлювалась нецензурною лайкою відносно брата, принижувала та ображала словесно останнього, погрожувала йому отруєнням та фізичною розправою, при цьому, демонструючи реальність своїх протиправних намірів, штовхала та шарпала ОСОБА_4 за одяг, завдавала численних ударів руками та ногами по різних частинах тіла ОСОБА_4 , що хоча й не спричинили тілесних ушкоджень, однак викликали фізичну біль у останнього, все це супроводжуючи моральними образами, тим самим вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_4 та вказані дії викликали у потерпілого побоювання за свою безпеку та життя, погіршення якості його життя, що виразилось в емоційних розладах, зокрема втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорту, втраті повноцінного сну та відпочинку, переживаннях за власне життя та здоров`я, постійній емоційній напруженості, в тому числі в зниженні самооцінки та негативних емоціях.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних, фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_6 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст. 126-1 КК України.

Ухвалюючи рішення у межах даного провадження, суд виходить із вимог ст.337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України, визнала частково. Показала, що дійсно за обставин, зазначених в обвинувальному акті, по епізодах 04.06.2023 та 31.07.2023, вона вчинила домашнє насильство стосовно свого брата ОСОБА_4 . Вину свою в цій частині визнала повністю. Разом з тим, заперечила свою вину у вчиненні домашнього насильства щодо брата ОСОБА_4 08.07.2023, як про це зазначено в обвинувальному акті. Пояснила, що в цей день вона перебувала в АДРЕСА_1 , в своїй кімнаті, в залі, де вона проживала. Викликала швидку допомогу своїй мамі ОСОБА_8 , яка себе дуже погано почувала. З нею в той день був і її співмешканець ОСОБА_9 , з яким вони пили чай і він зустрічав карету швидкої допомоги. Коли медичні працівники надали допомогу її мамі, брат ОСОБА_4 прибув додому та почав звинувачувати обвинувачену, що тут робить її співмешканець. Безпідставно почав штовхати обвинувачену, від чого вона впала та отримала тілесні ушкодження на спині. Тому вона, захищаючись, відштовхнула його від себе, раз чи два його вдарила лодонею в губи потерпілому, однак не завдала йому тілесних ушкоджень, та жодного домашнього насильства щодо нього не вчиняла. Навпаки, потерпілий ОСОБА_4 у той день перший почав конфлікт, наніс їй удари по тілу, внаслідок чого у неї були тілесні ушкодження, проте вона в правоохоронні органи по даному факту чи в медичний заклад не зверталась. У той день вона спиртних напоїв не вживала і не перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Ці обставини може підтвердити її співмешканець ОСОБА_9 , який також був на місці події та безпосередньо бачив дані події. На місці події вони з ОСОБА_10 були десь 30 хв.

Окрім показань обвинуваченої ОСОБА_6 в судовому засіданні про повне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України по епізодах 04.06.2023 та 31.07.2023, а також не зважаючи на заперечення обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України по епізоду 08.07.2023, її винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України за епізодами - 04.06.2023, 08.07.2023 та 31.07.2023, за обставин, які зазначені в обвинувальному акті, повністю підтверджується показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_11 , а також письмовими доказами, які були досліджені судом за клопотаннями учасників судового провадження в судовому засіданні.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, повністю відповідають дійсності. Обвинувачена ОСОБА_6 , яка є його рідною сестрою, 04.06.2023, 08.07.2023 та 31.07.2023, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняла щодо нього домашнє насильство, що призвело до його психологічних, фізичних страждань та погіршення його якості життя. Оскільки обвинувачена вчиняє відносно нього тривалий час, систематично, домашнє насильство, він вже детально не може пригадати всіх випадків та обставин. Однак по даних епізодах він звертався в правоохоронні органи з власноручними заявами про вчинення щодо нього кримінальних правопорушень та про притягнення до відповідальності його сестри, де зазначав конкретно всі обставини вчинення щодо нього кримінальних правопорушень. Зміст даних його заяв відповідає дійсності, його ніхто, зокрема й працівники поліції, не заставляв спотворювати обставини події, які насправді були, та надавати неправдиві свідчення. Він повідомляв їм тільки правду, як все насправді відбувалось. Він працівників поліції особисто на місце події не викликав, це робила ОСОБА_6 . Додатково повідомив, що від дій ОСОБА_6 страждає не тільки він, а й їх батьки, які проживають з ним, є особами похилого віку, та часто стають свідками вчинення домашнього насильства щодо нього обвинуваченою. Він дуже втомився від поведінки обвинуваченої, яка систематично застосовує щодо нього як психологічне, так і фізичне насильство. Такі дії вона кожен раз вчиняє в стані алкогольного сп`яніння та в подальшому не розкаюється у вчиненому, аналогічні дії вчиняє повторно. Він терпіти такої поведінки обвинуваченої вже не може, постійно перебуває в стресовому стані. Стверджує, що по епізоду 08.07.2023 ОСОБА_6 та її співмешканець ОСОБА_9 зазначають неправду. У той день обвинувачена, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, безпричинно почала його ображати, застосовувала щодо потерпілого психологічне насильство, а також фізичне насильство, заподіяла йому тілесні ушкодження, вибила йому зуб. Він обвинувачену в той день не бив, а захищався від її дій. Вважає, що обвинувачену необхідно ізолювати від суспільства та призначити суворе покарання у виді позбавлення волі.

Допитана в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_11 показала, що вона є матір`ю обвинуваченої та потерпілого у справі. Після роз`яснення судом їй вимог ст. 63 Конституції України, заявила, що бажає давати показання. Пояснила, що її дочка часто вживає алкогольні напої, і коли заходить до їх будинку, перебуваючи в стані сп`яніння, починає всіх обзивати нецензурними словами, насамперед її сина ОСОБА_4 . При цьому, хапає в руки ніж, чи будь-який інший предмет, часто б`є посуд та побутову техніку в будинку, поводить себе неадекватно. Обвинувачена на даний час проживає зі своїм співмешканцем ОСОБА_13 . ОСОБА_6 застосовує домашнє насильство й щодо неї, заподіює їй тілесні ушкодження. Однак найчастіше вчиняє домашнє насильство щодо її сина ОСОБА_4 , який має спокійний характер, сам ніколи конфліктів не розпочинає. Таких випадків було дуже багато, вона всіх їх детально вже не пам`ятає, їх довго перелічувати. Пригадує такий випадок, як в минулому році, в темну пору доби, конкретно дати не пам`ятає, обвинувачена заподіювала їй тілесні ушкодження, від яких вона втратила свідомість. В той день був і співмешканець її дочки. Потім обвинувачена викликала швидку допомогу. Коли приїхали медичні працівники, свідок їм повідомила хто її побив, отримала лікувальні засоби, відмовилась від госпіталізації. В той день обвинувачена, напевне, вдарила в обличчя потерпілому та вибила йому зуб. Саме ОСОБА_6 , яка в той день перебувала у стані алкогольного сп`яніння, почала наносити тілесні ушкодження ОСОБА_4 . У заявах працівникам поліції про вчинені кримінальні правопорушення її син писав тільки правду, нічого не спотворював. На місце події працівників поліції кожен раз викликає ОСОБА_6 , хоч сама вчиняє домашнє насильство. Вона дуже втомилась від вищевказаної поведінки своєї дочки.

Допитаний в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_10 показав, що він є співмешканцем обвинуваченої ОСОБА_6 . В один день, за місцем проживання обвинуваченої, вже не пам`ятає точно дату, він зустрічав швидку допомогу, яку викликала ОСОБА_6 для своєї матері. Обвинувачена не била ні свою матір, ні батька. На підпитку прийшов додому потерпілий ОСОБА_4 та мав до свідка зауваження, питав, що він тут робить. Після цього, потерпілий почав чіплятися до ОСОБА_6 , штовхав та вдарив її кулаком в лице. Вона падала. Після цього свідок бачив у неї тілесні ушкодження на ногах. Обвинувачена потерпілого ногами не била, вдарила легко його лодонею один раз в обличчя. Ці події були десь в 21 годині, відбувались в залі будинку. Там вони перебували десь 20-30 хвилин. На місці події були також матір та батько обвинуваченої. В той день алкогольних напоїв обвинувачена не вживала, вони пили чай. Після тих всіх подій, після приїзду працівників поліції, вони з обвинуваченою пішли до нього додому.

Допитана в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_14 показала, що вона працює сімейним лікарем за місцем проживання ОСОБА_15 (батька обвинуваченої та потерпілого). Вона відвідувала ОСОБА_15 та може пояснити, що він є особою похилого віку (82 роки), важко хворіє, знаходиться в тяжкому стані, переніс інсульт, у нього мовна загальмованість, високий артеріальний тиск. Його доставка в судове засідання може становити високу небезпеку для його життя та здоров`я.

Показання потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_11 , а також частково показання обвинуваченої, об`єктивно стверджуються й дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000218 від 06.06.2023 (а.к.п.98-99);

- рапортами старшого інспектора-чергового ВП № 2 (смт Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 05.06.2023, від 09.07.2023, від 31.07.2023 (а.к.п.101,103,108,119);

- протоколами про прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.06.2023, від 09.07.2023, від 31.07.2023, у яких він зазначив обставини вчинення щодо нього домашнього насильства обвинуваченою ОСОБА_6 (а.к.п.102,110,120);

- висновком судово-психіатричного експерта № 288 від 10.07.2023, відповідно до якого: у ОСОБА_4 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення проти нього правопорушення і виявляються в даний час ознаки розладу адаптації у вигляді пролонгованої депресивної реакції; ступінь змін зі сторони психіки не така, що позбавляла його можливості правильно сприймати обставини по провадженню та давати показання щодо них; наявні розлади зі сторони психіки є наслідком спричиненого психологічного тиску на нього і міг виникнути в підекспертного та завдати шкоди його психічному стану здоров`я; за психологічними критеріями у ОСОБА_4 внаслідок домашнього насильства наявними є психологічні зміни у вигляді - стану фрустрації та підвищеної реактивної і особистої тривожності, котрі негативно впливають на функціонування його як особистості; з урахуванням індивідуально-психологічних особливостей підекспертного ОСОБА_4 його стану та рівня розумового розвитку, він здатен правильно сприймати важливі обставини по справі і давати щодо них вірні покази; вказані психологічні зміни в ОСОБА_4 стоять у причино-наслідковому зв`язку із діями ОСОБА_6 (а.к.п.105-107);

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09.07.2023 (а.к.п.109);

- повідомленням про травму невиробничого характеру від 09.07.2023 КНП «Ратнівська ЦРЛ», щодо потерпілого ОСОБА_4 , діагноз - забій м`яких тканин обличчя, де обставинами травмування зі слів потерпілого зазначено, що побила сестра (а.к.п.111-112);

- висновком експерта № 90 від 11.07.2023, згідно з яким громадянина ОСОБА_4 при проведенні судово-медичної експертизи виявлені тілесні ушкодження у вигляді - гематоми обох пара орбітальних ділянок з переходом на спинку та крила носа та садна кінчика носа, що утворились від дії тупого твердого предмету, можливо від удару руками людини, в час, вказаний у постанові та потерпілим, за ступенем тяжкості відноситься до категорії - легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно пункту 2.3.3 - Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 не могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного росту (а.к.п.114-115);

- заявою ОСОБА_4 від 28.09.2023 про відмову від проходження додаткової судово-медичної експертизи щодо встановлення наявності ушкодження зуба (а.к.п.121);

- постановами суддів Ратнівського районного суду Волинської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ст. 173-2 КУпАП від 06.02.2023, 17.03.2023, 05.04.2023, 02.03.2023 (а.к.п.123-128).

Відповідно до статті 94 КПК України, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов таких висновків.

Аналізуючи показання обвинуваченої, потерпілого та свідків, досліджуючи письмові докази, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін, свободи в поданні ними суду своїх доказів, і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Версія обвинуваченої у судовому засіданні, що 08.07.2023, її брат ОСОБА_4 почав першим штовхати обвинувачену за місцем її проживання, від чого вона впала та отримала тілесні ушкодження на спині, тому вона, захищаючись, відштовхнула його від себе, раз чи два його вдарила лодонею в губи потерпілому, однак не завдала йому тілесних ушкоджень, не підтверджується іншими доказами, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_11 , а також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Також суд вважає, що показання обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що її 08.07.2023 побив брат ОСОБА_4 , є безпідставними, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду, вона до правоохоронних органів із заявою про злочин щодо неї не зверталась, як і - за медичною допомогою, де об`єктивно було б підтверджено цей факт.

Показання у судовому засіданні свідка захисту ОСОБА_10 в тій частині, що 08.07.2023 саме ОСОБА_4 розпочав першим конфлікт з ОСОБА_6 та заподіяв їй тілесні ушкодження, що обвинувачена не перебувала у стані сп`яніння, суд не враховує, оскільки, як встановлено судом, показання даного свідка є суперечливими, не узгоджуються із показаннями потерпілого та свідка обвинувачення, свідок ОСОБА_10 є співмешканцем обвинуваченої, а тому може сприяти їй уникнути відповідальності за скоєне.

Не послідовними є показання цього свідка, а також обвинуваченої й в частині місця нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченій. Як ствердив свідок, потерпілий заподіяв тілесні ушкодження обвинуваченій на ногах, при цьому обвинувачена заявляла про заподіяння їй тілесних ушкоджень на спині.

Між тим, як обвинувачена, так і даний свідок захисту, не заперечують того факту, що 08.07.2023 ОСОБА_6 завдавала рукою удар по обличчю потерпілого.

Суд не бере до уваги також доводи сторони захисту, що показання потерпілого є неправдивими, посилаючись на те, що він є чоловіком, старшим братом обвинуваченої, а тому остання не могла чинити щодо нього домашнього насильства, заподіювати тілесні ушкодження тощо.

Ставити під сумнів показання потерпілого у суду немає підстав, оскільки він був попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Його показання є послідовними, узгоджуються з іншими доказами у справі.

Таким чином, суд вважає обрану позицію сторони захисту такою, що направлена на уникнення ОСОБА_6 кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення.

Порушень вимог кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої та на кваліфікацію дій або перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, судом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене, винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України, доведена частково показаннями самої обвинуваченої ОСОБА_6 , показаннями потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_11 , а також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які у своїй сукупності узгоджуються між собою та повністю відтворюють всі обставини вчинених обвинуваченою ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, є належними та допустимими, а тому вищенаведені докази суд покладає в основу обвинувального вироку у цій справі.

З урахуванням наведеного, суд кваліфікує дії обвинуваченої за ст.126-1 КК України - як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних, фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ч.4 ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд не вбачає.

Обставинами, що обтяжують її покарання є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачена ОСОБА_6 визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за епізодами 04.06.2023 та 31.07.2023, однак фактично не розкаялась у скоєному. Вона має постійне місце проживання, де характеризується задовільно. На обліках у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває (а.к.п.131, 132).

Потерпілий просить призначити їй суворе покарання - у вигляді позбавлення волі.

Окрім того, обвинувачена суспільно корисною діяльністю не займається, не працює, раніше систематично притягувалась до адміністративної відповідальності, зокрема за вчинення домашнього насильства, раніше судима за скоєння тяжкого злочину, однак, на шлях виправлення та поваги до закону не стала, знову вчинила умисні злочини в період іспитового строку за попереднім вироком.

Згідно з ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до висновку досудової доповіді начальника Ковельського районного сектору № 2 Філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_16 від 23.11.2023, встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 оцінюється як високий, виправлення ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства (а.к.п.85-86).

Тому, враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої є неможливе без ізоляції її від суспільства.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону за яким вона притягується до кримінальної відповідальності - у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинила злочин в період іспитового строку, призначеного за вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 18.11.2022 (а.к.п.135), тому, на підставі ч.1 ст.71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 необхідно залишити попередній - домашній арешт з метою запобігання ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченої від суду, задовольнивши клопотання прокурора.

На підставі наведеного, керуючись статтями 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 18.11.2022, та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня затримання обвинуваченої в порядку виконання вироку.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній - у виді домашнього арешту.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1