УХВАЛА

Справа № 564/3503/23

13 жовтня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Костопіль клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону- ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000324 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000324 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду з письмовим клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , обґрунтовуючи його тим, що солдат, ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що будучи навідником 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N 548-ХІV від 24 березня 1999 року, 13.07.2023 близько 23 год. 50 хв. з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , прибув до його помешкання, а саме: до будинку АДРЕСА_1 . В подальшому, перебуваючи на порозі вказаного будинку, на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, завдав кулаком правої руки не менше двох ударів в ділянку грудної клітини та одного удару в ділянку обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді набряку, набубнявіння, компресії головного мозку, закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонки головного мозку. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 07 год. 00 хв. помер на подвір`ї господарства за місцем свого проживання. Таким чином продовжують існувати ризики встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на досудовому слідстві, зокрема, те, що обвинувачений спробує: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та вважає за необхідне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні та без визначення можливості внесення застави.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти поданого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 зазначаючи, що клопотання є необгрунтованим, а доводи викладені в ньому є надуманими. Просив застосувавти до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду від 05 веренся 2023 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, до 14.10.2023 року, без визначення розміру застави.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

В судовому засіданні встановлено, що обставини кримінального провадження з часу застосування запобіжного заходу не змінились, будь-яких доказів про зменшення чи відсутності ризиків передбачених ст.177 КПК України, суду не подано.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується доказами, на які посилається сторона обвинувачення.

Злочин, який інкримінується обвинуваченому відноситься до особливо тяжких злочинів.

Прокурором також належно обґрунтовано та доведено наявність достатніх даних, що у разі не продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує ймовірність настання ризиків того, що ОСОБА_5 спробує: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

Так, прокурором доведено, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та будучи на волі може переховуватись задля уникнення від відповідальності так як санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає безальтернативну міру покарання - позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Зокрема, у справі «Ілійко проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд, враховуючи, ризики передбачені ст. 177 КПК України, та те, що ОСОБА_5 обвинувачуються в скоєнні тяжкого злочину, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства, небезпечного для життя, яке спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого, вважає за доцільне продовжити підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, у якому підозрюється ОСОБА_5 , та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від органів досудового слідства та суду, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на цей час підстав для обрання підозрюваному інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Будь-яких даних про відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд також не вбачає можливості застосувати заставу, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 315 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону- ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000324 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Костопіль Рівненської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, навідника 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону НОМЕР_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 11 грудня 2023 року включно, без визначення розміру застави, та утримувати його в Державній установі "Рівненськкий слідчий ізолятор".

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1