Справа № 152/1749/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217 від 28 жовтня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ід. № НОМЕР_1 , уродженця та зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 345 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. Солдат монтер колій 2 колійного відділення 2 колійного взводу 2 колійної роти військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 , у порушення вимог статей 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 2 частини першої статті 18, пункту 3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», 27 жовтня 2023 року близько 22-30 год, будучи військовослужбовцем строкової військової служби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля магазину «Супермаркет», який розташований по вул. Вишнева, 94-Г, в с. Клекотина Жмеринського району Вінницької області.

1.1. В цей же час та на тому ж місці поліцейський офіцер громади Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , відповідно до наказу № 231 від 27 жовтня 2023 року «Про вжиття додаткових заходів щодо забезпечення публічної безпеки та порядку на території обслуговування ВП №2», здійснював охорону публічної безпеки та попередження правопорушень. В сою чергу солдат ОСОБА_3 умисно вчинив дії спрямовані на перешкоджання здійсненню працівником поліції своїх службових обов`язків та реалізації повноважень, передбачених пунктом 2 частини першої статті 18, пункту 3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та почав шарпати його за одяг. Після цього в ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у особі поліцейського офіцера громади Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 ..

1.2. А тому на усне зауваження поліцейського солдат - ОСОБА_3 не відреагував та, продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, порушуючи нормальне функціонування працівника правоохоронного органу, який виконував свої службові обов`язки, солдат ОСОБА_3 наніс декілька ударів кулаками обох рук в обличчя поліцейському ОСОБА_6 .. Внаслідок протиправних дій солдата ОСОБА_3 , ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження: підшкірна гематома в потиличній ділянці зліва, крововилив та розрив слизової оболонки верхньої губи зліва з переходом на червону кайму відповідно 2-3 зубам на верхній щелепі зліва. Вказані ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 43 від 28 жовтня 2023 року, відносяться у своїй сукупності до легких тілесних ушкоджень та виникли від дворазової дії твердого тупого твердого предмета (предметів), можливо і 27 жовтня 2023 року. Надалі, 27 жовтня 2023 року о 22-40 год солдата ОСОБА_3 правоохоронними органами затримано, чим кримінально-протиправну діяльність останнього припинено.

ІІ. Позиція прокурора.

2. Прокурор в судовому засіданні вказав, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), а саме нанесенні працівникові поліції умисних легких тілесних ушкоджень, доведена в повному обсязі. Під час ухвалення вироку, прокурор просив врахувати, що обвинувачений свою вину визнав, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем служби, думку потерпілого. Відтак, на думку прокурора, обвинуваченому слід призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком.

ІІІ. Позиція обвинуваченого та його захисника.

3. Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вищенаведених обставинах. Суду показав, що 27 жовтня 2023 року близько 22-30 год, перебуваючи в с. Клекотина Жмеринського району Вінницької області, в стані алкогольного сп`яніння, він наніс декілька ударів працівникові поліції, спричинивши останньому тілесні ушкодження. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати, зазначив, що більше подібного не вчинить.

4. Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив суд врахувати, що обвинувачений визнає свою вину у нанесенні працівникові поліції тілесних ушкоджень та розкаюється. Крім цього, обвинувачений є військовослужбовцем та позитивно характеризується за місцем служби. З урахуванням всіх обставин, просив призначити обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини другої статті 345 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік.

ІV. Позиція потерпілого.

5. Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явися. 27 грудня 2023 року подав до суду заяву, в якій просить підготовче засідання та судовий розгляд проводити у його відсутність. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов не подавав та в подальшому подавати не буде. Просить обвинуваченого суворо не карати.

V. Оцінка Суду.

6. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

7. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 345 КК України, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

VІ. Призначення покарання.

8. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, Суд визнає щире каяття.

8.1. При цьому, Суд вважає, що щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які їй ставляться в провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позиції психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність. В даному випадку обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю та готовий нести відповідальність.

9. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

10. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

10.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину;

10.2. враховує наслідки та обставини вчиненого злочину, а саме, що діяння, вчинене ОСОБА_3 посягає на нормальну діяльність правоохоронних органів, їх авторитет, а також на фізичну недоторканність працівника поліції; що суспільно небезпечні наслідки діяння проявились у заподіянні потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень; причинний зв`язок між діями обвинуваченого ОСОБА_3 і наслідками у виді заподіяних потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень; умисну форму вини, яка встановлена виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, кількість, характер і локалізацію заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину;

10.3. особу винного, а саме: його вік 21 рік; матеріальний стан військовослужбовець; сімейний стан неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має; стан здоров`я задовільний; позитивно характеризується за місцем проживання та місцем служби; раніше не притягувався до кримінальної відповідальності;

10.4. наявність однієї обставини, яка обтяжує покарання та наявність однієї обставини, що пом`якшує таке;

10.5. відсутність у потерпілого під час розгляду справи будь-який претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого;

10.6. досудову доповідь, надану Жмеринським районним сектором №2 філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, відповідно до якої виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк;

10.7. те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

11. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

12. В правовідносинах, що розглядаються, Суд враховує і позицію сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК України.

13. Про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання свідчать такі обставини: обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується.

14. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненими кримінальними правопорушеннями та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

15. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 76 КК.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

16. Цивільний позов по справі не заявлявся.

17. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

18. Процесуальні витрати по справі відсутні.

19. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, слід залишити цілодобовий домашній арешт.

З цих підстав,

керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

2. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення.

3. Відповідно до частини першої статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :

3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання законної сили цим вироком залишити попередній цілодобовий домашній арешт.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Копію повного тексту вироку негайно після проголошення його резолютивної частини вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня надіслати потерпілому, який не був присутній в судовому засіданні.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА