УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року

м. Київ

Справа № 761/35421/16

Провадження № 51 - 340 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 06 січня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

Вироком Шевченківського районного суду від 06 січня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року апеляційні скарги захисників засудженої ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Однак касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Однак в порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України захисник у своїй касаційні скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість судового рішення, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК України.

Захиснику слід врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Крім того, прохання захисника ОСОБА_5 у скарзі про необхідність скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду і направлення кримінального провадження на розгляд до апеляційного суду не узгоджуються з приписами ст. 436 КПК України.

Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано її копії та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає 2 копії касаційної скарги та оскаржуваних рішень).

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргузахисника засудженої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 без руху.

Встановити захиснику ОСОБА_5 п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3