Справа №-613/1506/23 Провадження №-1-кп/613/160/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження № 0000012 від 07.01.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 06.01.2022 приблизно о 15 год. 30 хв., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, керуючи технічно справним легковим автомобілем марки PEUGEOT моделі 301, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись у світлу пору доби по автодорозі Р-46 «Харків-Охтирка» 55 км+300м, з боку м. Богодухів Харківської області в напрямку м. Харків, поза межами населеного пункту, на 27 км+700м, зі швидкістю близько 90 км/год, на шляху прямування, діючи зі злочинною самовпевненістю, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, грубо порушивши Правила дорожнього руху України, а саме п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху», п.14.2 «в» «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані», п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», почав здійснювати обгін транспортних засобів, які рухалися у попутному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes Benz» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався назустріч по своїй смузі руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини у вигляді множинних переломів ребер, перелому грудини, перелому наружної та внутрішньої лодижок з наявністю зміщення та підвивихом стопи назовні, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/206-БГ/22 від 23.02.2023 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день).

У даній дорожній обстановці у діях водія автомобіля марки PEUGEOT моделі 301, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п.10.1 та 14.2 «в» Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

09.10.2023 у підготовчому судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою. В обґрунтування клопотання потерпіла зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 примирився з нею, повністю і належним чином відшкодував (компенсував) потерпілій ОСОБА_5 завдані збитки у вигляді витрат на лікування, жодних претензій матеріального чи морального характеру вона до ОСОБА_4 не має. Вказала, що наслідки закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого їй зрозумілі, вона не бажає притягнення його до кримінальної відповідальності та призначення йому покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні клопотання потерпілої підтримав. Просив закрити кримінальне провадження стосовно нього у зв`язку з примиренням з потерпілою, повним відшкодуванням їй завданої шкоди. Вказав, що розуміє суть пред`явленого йому обвинувачення, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинуваченні і не заперечує проти закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, йому зрозуміле право наполягати на загальному порядку розгляду справи. Пояснив, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, жодного кримінального правопорушення до цього не вчинив. Зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі, він не наполягає на розгляді кримінального провадження у загальному порядку.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотань потерпілої та обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з положеннями ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до вимог статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

При роз`ясненні ОСОБА_4 суті обвинувачення останній зазначив, що визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні повністю, обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України не заперечує.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17 (провадження № 13-66кс18), викладено висновок, згідно з яким саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України.

В обвинувальному акті не наведено обставин, які б свідчили про перебування ОСОБА_4 на час ДТП у стані алкогольного сп`яніння. В матеріалах кримінального провадження, наданих прокурором до суду, відсутні докази перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що на момент вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України 06.01.2022 - ОСОБА_4 жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, віднесеного до категорії нетяжких злочинів, по якому на досудовому слідстві, у підготовчому засіданні повністю визнав свою вину, відшкодував заподіяні потерпілій ОСОБА_5 збитки та примирився з нею, що підтвердила потерпіла у підготовчому судовому засіданні, внаслідок чого у суду є підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням винного з потерпілою, що передбачено ст. 46 КК України, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 КПК України.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин питання про доведеність вини особи не вирішується.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Вирішуючи питання процесуальних витрат за проведення експертних досліджень у даному кримінальному провадженні, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як зазначалось вище, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Отже, закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого з нереабілітуючих підстав і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали, а також висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 07.10.2021 по справі № 584/800/20.

З огляду на викладене, слід стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати по кримінальному провадженню у вигляді витрат на проведення експертиз в загальній сумі 16886,12 грн.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 12.01.2022 за клопотанням прокурора накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «190», д.н.з НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 шляхом заборони його відчуження, використання та розпорядження ним. Накладено арешт на автомобіль марки «Peugeot», моделі «301», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 шляхом заборони його відчуження, використання та розпорядження ним.

Як пояснили потерпіла та обвинувачений у судовому засіданні, вказані транспортні засоби були їм повернуті на відповідальне зберігання.

Отже, арешт вищезазначеного майна, накладений ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 12.01.2022, необхідно скасувати, оскільки провадження по даній кримінальній справі закінчується, а отже, відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, при цьому, зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ст.ст. 314, 369 - 372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням його з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 06.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити, у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 16886 (шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 12 коп., а саме :

1132 (одну тисячу сто тридцять дві) грн. 68 коп. на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи,

2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн. 36 коп. на проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу,

2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн. 36 коп. на проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу,

4530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) грн. 72 коп. на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи,

3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. 00 коп. на проведення судової автотехнічної експертизи,

2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. на проведення судової автотехнічної експертизи, виконаних Харківським НДЕКЦ МВС України.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 12.01.2022 по справі № 613/22/22 на автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «190», д.н.з НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , та автомобіль марки «Peugeot», моделі «301», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Речові докази :

автомобіль «Mercedes-Benz», моделі «190», д.н.з НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , переданий на відповідальне зберігання власнику - вважати повернутим власнику;

автомобіль марки «Peugeot», моделі «301», д.н.з. НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 вважати повернутим власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1