Справа № 169/74/24
Провадження № 1-кп/169/24/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого майстром лісу Павлівського лісництва філії «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»,несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 01 січня 2024 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходячись на подвір`ї будинку за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , під час конфлікту зі своєю невісткою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник на грунті особистих неприязних відносин, в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_4 удар лівою рукою в праву бічну частину обличчя.

В ході вчинення умисних протиправних дій ОСОБА_3 завдав по тілу потерпілої ОСОБА_4 не менше одного умисного удару та заподіяв тілесні ушкодження у вигляді синця та забійної рани обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості відносяться: синець - легких тілесних ушкоджень, забійна рана обличчя легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною другою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суддя своєю ухвалою від 22 січня 2024 року призначила до розгляду обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження відповідно до положень статті 381 КПК України здійснюється за відсутності учасників, то згідно з вимогами частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши обвинувальний акт, додані до нього документи та матеріали кримінального провадження № 0000002 від 02 січня 2024 року, суд дійшов такого висновку.

За змістом заяви від 18 січня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, а також погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до частини другої статті 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Беззаперечне визнання винуватості ОСОБА_3 , його письмові згоди зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і на розгляд обвинувального акта за його відсутності надані в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до заяви від 18 січня 2024 року потерпіла ОСОБА_4 погодилася зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, не оспорює їх, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, що передбачено частиною другою статті 302 КПК України, а також не заперечує щодо розгляду обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.

Таким чином суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, і кваліфікує такі його дії як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до вимог статті 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке належить до кримінальних проступків, особу винного, який є здоровою особою, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне, зареєстроване у встановленому законом порядку, місце проживання, одружений, працює, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем роботи, ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався, вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить обвинуваченому ОСОБА_3 щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить обвинуваченому ОСОБА_3 вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням наведеного вище, виходячи із необхідності та достатності покарання для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції статті закону, за якою він засуджується.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 369, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Речові докази по справі, а саме:

-мобільний телефон (смартфон) марки «Samsung Galaxy A24» (IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 ) з сім-карткою мобільного оператора зв`язку Товариства з обмеженою відповідальністю «лайфселл» НОМЕР_3 , який був добровільно наданий потерпілою ОСОБА_4 , та який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , - залишити в користуванні останньої;

-компакт-диск формату «DVD-R» з копією відеозапису станом на 01 січня 2024 року та копією фотознімку станом на 02 січня 2024 року, добровільно наданих потерпілою ОСОБА_4 , який знаходиться при матеріалах кримінального провадження № 0000002 від 02 січня 2024 року, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий