Провадження № 1-кп/127/330/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесено 18 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000247, 01 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137, 19 квітня 2023 року за № 0000342 та 05 квітня 2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.357, ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та тривають. Зазначив, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому є недоцільним. Крім цього, просив при продовженні тримання під вартою визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків визначених КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та одночасно подав до суду клопотання, відповідно до якого просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання або на домашній арешт та понизити йому розмір застави, для надання йому можливості скористатися ст. 616 КПК України та служити в ЗСУ.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав свого підзахисного, частково заперечував щодо клопотання прокурора та просив зменшити обвинуваченому розмір застави до 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання та матеріли провадження, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 22.09.2023 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність у провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Так, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені сукупності кримінальних правопорушень, в тому числі і у тяжкому кримінальному правопорушенні, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вказане кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може ухилятись від суду з метою уникнення відповідальності.

Також факт того, що ОСОБА_4 не працює, потребуватиме джерел для існування, свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування обвинуваченого від суду та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, оскільки згідно обвинувачення, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних корисливих кримінальних правопорушень, на даний час обвинувачується у вчиненні 23 епізодів корисливих кримінальних правопорушень.

Таким чином, прокурором в ході розгляду доведено, що ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме - тримання під вартою ОСОБА_4 може запобігти зазначеним вище ризикам, а тому клопотання прокурора суд вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Всі наведені обставини свідчать, що ризики встановлені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу продовжують існувати, а достатніми для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Щодо клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу для проходження військової служби, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом підчас мобілізації, на особливий період. Клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період повинно містити: 1)виклад обставин, які свідчать про те, що особа підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та висновок про придатність особи донесення військової служби в умовах воєнного стану; 2) виклад обставин,які вказують на те, що відсутні ризики, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу, а також ризик ухилення особи, стосовно якої пропонується скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, від проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Слідчий суддя або суд, який розглядає кримінальне провадження, розглядає клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період невідкладно. За наявності достатніх підстав слідчий суддя або суд має право скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для подальшого проходження підозрюваним, обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, скасування обвинуваченому запобіжного заходу можливе за умови дотримання процедури визначеної ст. 616 КПК України та за наявності підстав встановлених вказаною нормою.

Разом тим, прокурор в судовому засіданні звернувся із клопотанням про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, а не з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу. Мотивами вказаного клопотання є наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, що свідчать про доцільність утримання обвинуваченого під вартою. Крім цього, суд бере до уваги те, що обвинувачений не є учасником бойових дій, учасником АТО чи ООС, тобто ОСОБА_4 не є особою, яка підлягає звільненню з-під варти за особливою процедурою на період дії воєнного стану. ОСОБА_4 навіть строкову службу не проходив. Відсутні обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_4 підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та відсутній висновок про придатність його до несення військової служби в умовах воєнного стану.

Також суд бере до уваги те, що з 2014 року, тобто з початку війни, та з початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України ОСОБА_4 мав можливість долучитися до лав ЗСУ, проте за весь вказаний час не реалізував своє теперішнє бажання стати на захист Батьківщини, а навпаки продовжив, згідно обвинувачення, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою для подальшого проходження ним військової служби, оскільки суд вважає, що ОСОБА_4 такого наміру не має, а бажає уникнути кримінального переслідування будь-яким способом, відверто використовуючи ставлення інших до захисту України як до найголовнішого завдання та обов`язку.

Одночасно із вказаним прокурор просив визначити обвинуваченому розмір застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На даний час судом вирішується питання не про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а про доцільність продовження такого виду запобіжного заходу.

Разом з тим, оскільки сторона обвинувачення просить визначити заставу обвинуваченому під час вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приймає відповідне рішення та визначає розмір застави у зазначеному у клопотанні розмірі з визначенням та роз`ясненням обов`язків, що покладаються на обвинуваченого у випадку внесення застави.

Застосування застави у меншому розмірі, ніж той який був визначений при обранні запобіжного заходу, суд вважає за неможливе з огляду на сукупність ризиків у кримінальному провадженні та необхідності забезпечення завдань кримінального судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 21.09.2023 року по 19.11.2023 року, включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 214720,00 гривень.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4)утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному проваджені.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: