Справа № 361/6680/23
Провадження № 1-кп/361/626/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши клопотання про скасування арешту у кримінальному провадженні №30001568 від 14.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2024 ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотання про зняття арешту з автомобіля BMW, моделі «Е66 7501», д.н.з. НОМЕР_1 , належному йому на праві власності, який було накладено ухвалою слідчого суді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2023.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Під час досудового слідства по кримінальному провадженню № 30001568 від 14.05.2023 відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2023 року було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобілю марки BMW, моделі «Е66 7501», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить па праві власності ОСОБА_8 .

Слідчий суддя своє рішення обґрунтував тим, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, врахувавши розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, ту обставину, що виявлений та вилучений згідно протоколу огляду місця ДТП від 13.05.2023 автомобіль марки «BMW» моделі «Е66 д.н.з НОМЕР_1 було визнано речовим доказом; наслідки накладення арешту на майно, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на виявлений на виявлений згідно протоколу огляду місця ДТП від 14.05.2023 року автомобіль марки «BMW», моделі «Е66 7501», д.н.з НОМЕР_1 , із забороною відчуження, розпорядження до прийняття рішення у кримінальному провадженні та із забороною користування до проведення судових експертиз.

Однак, ОСОБА_8 є власником транспортного засобу марки «BMW» моделі «Е66 д.н.з НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 16.09.2021. Внаслідок накладеного арешту власник т/з позбавлений можливості повністю розпоряджатись та користуватись власним майном.

Крім того, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим, власник автомобіля не знав та не міг знати про незаконне використання цього автомобіля, отже транспортний засіб не може бути конфіскований в порядку, передбаченому п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи те, що досудове слідство у кримінальному провадженні №30001568 від 14.05.2023 закінчено і справу направлено до суду для розгляду по суті, орган досудового слідства провів всі необхідні слідчі дії, ОСОБА_8 просив суд скасувати накладений арешт.

В судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту з огляду на те, що автомобіль визнано речовим доказом по справі, триває судовий розгляд, досі ще не досліджувалися докази, щоб уникнути випадків псування або зникнення речових доказів, прошу відмовити, вирішити питання після дослідження доказів.

Представник потерпілого та потерпілий підтримали думку прокурора.

Обвинувачений та його захисники підтримали клопотання власника майна ОСОБА_8 та зазначили, що проведені усі слідчі дії, фактично транспортний засіб повернуто власнику майна, потреби в накладенні арешту немає.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що в рамках кримінального провадження №30001568 від 14.05.2023 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2023 накладено арешт на наступне майно: автомобіль марки BMW, моделі «Е66 7501», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , із забороною відчуження, розпорядження та прийняття рішення у кримінальному провадженні та із забороною користування до проведення судових експертиз.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що метою накладення арешту на спірний транспортний засіб у кримінальному провадженні №30001568 від 14.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, було проведення відповідних експертиз по кримінальному провадженню.

Також, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

При розгляді клопотання про скасування арешту майна суд повинен перевіряти факт продовження існування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та обґрунтованість прийнятого рішення.

Обґрунтованість рішення суду досягається повнотою, всебічністю та безпосередністю дослідження матеріалів справи, на які посилаються сторони під час судового засідання, правильною оцінкою таких доказів, переконливим та логічним мотивуванням висновку суду, який відповідає встановленим обставинам справи, дослідженим у судовому засіданні, а також встановлені обставини повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

З оскаржуваного рішення вбачається, що постановляючи ухвалу, слідчим суддею було надано повну та вичерпну оцінку встановленим досудовим розслідуванням обставинам справи.

Завданням кримінального провадження є серед іншого, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також застосування належної правової процедури до кожного учасника (стаття 2 КПК України). При чому у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе, зокрема, до наслідків, які суттєво позначається на інтересах інших осіб (ч. 4 ст. 173 КПК України). Разом з тим, утримання органом досудового розслідування речей, правомірно належних особі на праві приватної власності, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження. Тому, зважаючи на ризик відчуження підозрюваним майна, накладення арешту шляхом заборони його відчуження та розпорядження є достатньо дієвим засобом забезпечення кримінального провадження.

Виходячи із нормативного визначення арешту майна, останній можливий шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним. Враховуючи наявний та встановлений ризик можливого відчуження майна, суд погоджується, що невжиття заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту в частині заборони відчуження та розпорядження може призвести до можливості його передачі, відчуження на користь третіх осіб або до настання інших наслідків, які унеможливлять виконання судового рішення в частині конфіскації майна підозрюваного, якщо таке рішення буде постановлене за результатами судового розгляду цього кримінального провадження. Одночасно з цим, суд бере до уваги умовний (потенційний) характер конфіскації майна як виду покарання з моменту накладення арешту з цією метою до моменту набрання законної сили обвинувальним вироком, яким буде призначено конфіскацію майна. Адже з урахуванням що ОСОБА_8 не має в даному кримінальному провадженні процесуального статусу обвинуваченого. Відтак є неможливим застосування в майбутньому конфіскації автомобіля як виду покарання.

При чому суд враховує, що завдання кримінального провадження і мета арешту не вимагають його недоторканості і схоронності безпосередньо в тому стані, в якому він був під час вчинення кримінального правопорушення. Тобто звичайний знос майна в природніх умовах не зашкодить його використанню з визначеною метою.

Крім того, в кримінальному провадженні №30001568 від 14.05.2023, як слідує з обвинувального акту, проведені всі судові експертизи.

Викладене свідчить про те, що в подальшому потреба в застосуванні арешту майна в частині користування ним відпала потреба.

За таких умов клопотання власника майна ОСОБА_8 слід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 16, 100, 170-174, 309, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт, накладений в кримінальному провадженні №0001568 від 14.05.2023 ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2023 в кримінальній справі №361/3867/23 (провадження №1-кс/361/822/23) на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль марки «BMW», моделі «Е66 7501», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 13.02.2024.

Суддя ОСОБА_11