Номер провадження: 11-кп/813/2582/23
Справа № 502/1558/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_8 на вирок Кілійського райсуду Одеської обл. від 12.10.2023 в об`єднаному к/п №0000303 від 03.05.2017, №0000310 від 04.04.2021 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України

установив:

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складення покарань призначених йому вироком Київського райсуду м. Одеси від 10.09.2015 та даним вироком ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складення покарання, призначеного вироком Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 04.10.2022, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання за даним вироком час тримання під вартою, з моменту взяття під варту з 21.06.2018 по 19.08.2018, з 12.03.2019 по 08.05.2019, з 11.11.2019 по 28.02.2021 та з 04.04.2021 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день за день.

ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань призначених вироком Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 25.08.2022 та даним вироком остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

Зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання за даним вироком час тримання під вартою, а саме з 04.04.2021 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день за день.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та долі речових доказів.

Не погодившись із зазначеним вироком суду, 06.11.2023 через канцелярію ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» обвинуваченим ОСОБА_6 , 11.11.2023 захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 через підсистему «Електронний суд» та 10.11.2023 прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_8 через канцелярію суду 1-ої інстанції були подані апеляційні скарги та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2023 визначено колегію суддів для розгляду вказаного апеляційного провадження (єдиний унікальний номер судової справи №502/1558/17, номер провадження №11-кп/813/2582/23) у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Водночас, в межах зазначеного провадження суддями Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_4 28.11.2023 були подані заяви про самовідвід з підстав, передбачених ч. 1 ст. 76 КПК України.

Враховуючи неявку учасників кримінального провадження, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе здійснити розгляд заяв про самовідвід за відсутності учасників кримінального провадження.

Перевіривши матеріали провадження та доводи, викладені в заявах, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Вимогами ч. 1 ст. 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною 1 ст. 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до даних АСДС КП «Д-3» встановлено, що судді ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приймали участь в к/п №0000310 від 04.04.2021 під час досудового розслідування, а саме 10.06.2021 постановили ухвалу у складі колегії суддів ОСОБА_4 (головуючий суддя), ОСОБА_2 та ОСОБА_10 за результатами розгляду апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 06.04.2021 про застосування відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (справа №946/2665/21, провадження №11-сс/813/924/21).

Під час постановлення зазначеної ухвали, судді апеляційного суду ознайомлювались із деякими матеріалами досудового розслідування к/п №0000310 від 04.04.2021, на підставі чого у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 під час розгляду апеляційних скарг обвинуваченого та сторони обвинувачення на вирок Кілійського райсуду Одеської обл. від 12.10.2023 в об`єднаному к/п №0000303 від 03.05.2017, №0000310 від 04.04.2021 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Вищенаведені обставини, зокрема, участь суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування в к/п №0000310 від 04.04.2021, виключає їх повторну участь в апеляційному розгляді зазначеного кримінального провадження.

Таким чином, апеляційний суд, погоджуючись з доводами суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо наявності підстав для задоволення заявлених ними самовідводів, окрім вимог ст.ст. 76, 80 КПК України, також враховує положення ст. 126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п. 11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.2007, ст. 15 Кодексу суддівської етики, відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5 застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та обєктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011, заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011; «Білуха проти України» від 09.11.2006), - заявлений суддею самовідвід не може бути предметом перевірки складом колегії суддів з точки зору обґрунтованості, з огляду на те, що ніхто не може змусити суддю здійснювати судовий розгляд, у разі його (судді) внутрішнього переконання з посиланням на конкретні обставини щодо можливості виникнення сумнівів в його неупередженості.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про існування обставин, які унеможливлюють подальшу участь головуючого судді ОСОБА_2 та судді-учасника колегії ОСОБА_4 в даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлені суддями самовідводи підлягають задоволенню, а матеріали провадження підлягають передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення інших суддів в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 75, 80, 82, 370, 405, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Задовольнити заяви суддів Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_8 на вирок Кілійського райсуду Одеської обл. від 12.10.2023 в об`єднаному к/п №0000303 від 03.05.2017, №0000310 від 04.04.2021 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Передати матеріали кримінального провадження до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст. 35 КПК України для визначення іншого складу суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4