БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №515/256/23
Провадження №1-кп/497/92/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд клопотань стосовно запобіжних заходів

02.10.23 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 , та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 , та його захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 , та його захисника - адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів в кримінальному провадженні за №0001292 від 05.11.2022, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Саратським РВ УМВС України в Одеській області від 07.08.2004 року

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.263 ч.1, ст.187 ч.4, КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Вознесенівка Тарутинського району Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживав за адресою: АДРЕСА_3 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Тарутинським РВ ГУМВС України в Одеській області від 23.04.2012 року,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Усть-Ілімськ Іркутської області російської федерації, громадянина України, який проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 виданого Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області від 23.03.2016 року,

обвинувачених за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ст. 187 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:? ?

16.06.2023 року до Болградського районного суду Одеської області (т.3 а.с.181, 182) надійшов за підсудністю на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 15.06.2023 року (т.4 а.с.13-15) обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні у кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_10 за ч.4 ст.187 КК України в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001292 від 05.11.2022 року (т.3 а.с.178-179).

Ухвалою від 16.06.2023 року було відкрито провадження та призначено підготовче засідання в даному кримінальному провадженні на 13:00 годину 16.06.2023 року (т.3 а.с.183).

В підготовчому засіданні 09.09.2023 року клопотання прокурора Білгород-Дністровської прокуратури ОСОБА_13 про продовження ?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та продовження покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 було? задоволено (т.4 а.с.83-86).

Продовжено обвинуваченим у кримінальному провадженні №0001292 від 05.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням їх в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Продовжено строк дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в рамках обраного раніше запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки строком на 60 днів, а саме:

- прибувати до прокурора та/або до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає;

- повідомляти прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали визначено до 07.10.2023 року включно (т.4 а.с.83-86).

Ухвалою суду від 05.09.2023 року зазначений обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 призначено до судового розгляду (т.5 а.с.19-30).

22 вересня 2023 року прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано до суду клопотання про продовження ?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та продовження покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 (т.5 а.с.55-59, 60-64, 65-69).

В обґрунтування клопотання прокурор навів фактичні обставини пред`явленого обвинувачення відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

По твердженню прокурора підставою для продовження застосування обраних раніше запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та щодо продовження дії покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор послався на те, що дані особи ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків та потерпілу, які наразі не допитані в суді, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення перебуваючи на волі, можуть залишити місце проживання, ухилитися від суду, продовжити вчиняти інші протиправні діяння, через що застосування до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

На думку прокурора, вищевикладене свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, із врахуванням існуючої практики Європейського суду з прав людини, якою визначено, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, а також проведення і завершення судового розгляду справи протягом розумного строку,

А тому метою продовження застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченими, покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

За викладених обставин прокурор вважає за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді продовження застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , а також про продовження строку дії раніше покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку передбаченому ст.194 КПК України.

Слід зазначити, що клопотання прокурора є абсолютно ідентичними усім попереднім, які раніше надавалися на розгляд суду в даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні:

- прокурор усі три, подані клопотання підтримав, посилаючись на викладені у них обставини та ризики, наполягав на їх задоволенні. Надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні. По твердженню прокурора кримінальне правопорушення, яке вчинене обвинуваченим відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років, та зважаючи на покарання яке загрожує підозрюваним, останні можуть вчинити дії до приховування від суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати судовому розгляду іншим чином. Наразі свідки, не допитані, а тому на них може бути вчинений тиск. Докази судом не досліджені, що не надає можливість суду встановити істину в даному кримінальному провадженні.

Перебуваючи під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу є ризик впливу на свідків, які є мешканцями того ж району, що і підозрювані.

Тобто, на думку прокурора, обставини, які були підставою для застосування вказаних запобіжних заходів відносно обвинувачених не змінилися, та є актуальними.

Представник потерпілої - адвоката ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора, та викладені в них доводи, наполягав на їх задоволенні. Надав пояснення щодо необхідності застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і заперечував щодо застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував щодо клопотання прокурора, внесеного відносно нього. Втім заперечував щодо клопотань відносно інших обвинувачених.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 висказав заперечення щодо даних клопотань прокурора відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , в тому числі щодо обґрунтованості обвинувачення та тих доказів на які, посилається прокурор.

Звернув увагу, що прокурор ніяким чином не мотивує клопотання в частині не можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинувачених, які утримуються під вартою. Тоді як до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, і він належним чином виконує покладені на нього обов`язки.

Просив визначити обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680.00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення вказаного клопотання. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Запевнював суд, що зобов`язується прибувати до суду за першою вимогою. Зацікавлений як в найшвидшому розгляді даного кримінального провадження, та не буде перешкоджати будь-яким чином. Має сім`ю і трьох неповнолітніх дітей, які потребують його турботи і опіки. Перебуваючи вдома під домашнім арештом зможе доглядати за дітьми, що значно полегшить становище його дружини.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_14 на адресу суду надіслав письмові заперечення (т.5 а.с.74-78), які підтримав в судовому засіданні, стверджуючи, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст.184 КПК України:

-прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України;

-не визначено строк, на який сторона обвинувачення просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ;

-посилання прокурора на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини, має враховуватись виходячи з усіх супутніх обставин, які можуть підтверджувати таку обставину або звести її до мінімуму, внаслідок чого попереднє ув`язнення виявляється виправданим («Letellier v. France» п.43; «Switzerland» п.32);

-відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а лише абстрактні посилання на них, є не достатніми для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього захисником подано клопотання про зміну запобіжного заходу (в порядку ст.201 ЦПК України) (т.5 а.с.70-73). Сторона захисту вважає, що на даний час, відпала потреба у застосуванні саме такого виду виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, у зв`язку з чим він повинен бути змінений на інший більш м`яким запобіжний захід, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Однак, захисник вважає, що сторона обвинувачення посилається лише на абстрактні ризики, що ОСОБА_8 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Як стверджує захисник, обвинувачений ОСОБА_8 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, більш того, має постійне місцем проживання, яке було безпосередньо встановлено судом в судовому засіданні, має міцні соціальні зв`язки, сім`ю.

Таким чином, ризик переховування від суду - є не обґрунтованим, надуманим та не доведений жодними доказами, а являється лише припущенням.

Щодо ризику впливу на свідків і потерпілу, то стороною обвинувачення встановлено, що «свідки на разі не допитані в суді, коло яких відповідно не відоме обвинуваченому ОСОБА_8 та чиї покази мають істотне значення для проведення неупередженого судового розслідування».

Тому не зрозуміло на яких свідків обвинувачений ОСОБА_8 може здійснювати вплив. Свідки про яких зазначає сторона обвинувачення, являються більшістю заявленими про їх судовий виклик до суду для допиту зі сторони захисту.

Відтак, зазначений ризик не підтверджений доказами, які б свідчили про незаконний вплив ОСОБА_8 на вищезазначених осіб.

Окрім цього, як зазначає захисник, ризик того, що обвинувачений ОСОБА_8 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення перебуваючи на свободі, навіть при покладенні на нього відповідних обов`язків не підтверджується доказами та є безпідставним.

Не вбачається прямого причинно-наслідкового зв`язку між зазначеними фактами та на переконання сторони обвинувачення, можливістю вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відсутні підстави стверджувати, про існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 цілком позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, являється інвалідом III (третьої) групи, має постійне місце проживання, та не має наміру переховуватись від суду, офіційно не працевлаштований, однак, до того, як був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, мав постійне джерело доходу та відповідно утримував повністю і самостійно свою сім`ю у кількості 5 осіб, які наразі залишились без годувальника, сім`я фактично не має іншої можливості себе забезпечувати.

Враховуючи те, що на разі обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні перебуває на стадії судового розгляду, не дослідженні всі докази по справі та наявні ризики, зазначенні стороною обвинувачення, які ніяким чином не повинні впливати на доцільність продовження саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник ОСОБА_14 просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22.00 до 06.00 години.

Обвинувачений ОСОБА_10 також заперечував щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити його на більш м`який. Пояснив, що понад десять місяців перебуває під вартою, та жодного разу не було розглянуто питання зміни запобіжного заходу на більш м`який. Має міцні соціальні зв`язки, хоча і перебуває у незареєстрованому шлюбі, має гарну сім`ю, двох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом.

Дійсно ніде офіційно не був працевлаштований, але до затримання мав достатній стабільний дохід від діяльності в сфері будівництва, який був достатнім для утримання сім`ї, має спеціальну освіту. Наразі дружина з донькою змушені виїхати за межі України, аби заробити коштів на своє існування.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 повністю заперечував усі доводи прокурора та посилання на наявність ризиків, даючи детальні заперечення по кожному із ризиків. Захисник посилався як на практику Верховного суду, так і на практику ЄСПЛ, яка є джерелом права, а також на застосування принципу верховенства права. Звернув увагу на той факт, що усі троє осіб обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ст.187 ч.4 КК України, однак обвинуваченому ОСОБА_6 суд застосував альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який був внесений останній і на якого покладено ряд обов`язків, які він добросовісно виконує. При цьому, не здійснює впливу, а ні на свідків, а ні на потерпілу, не ухиляється від суду, не вчиняє інших кримінальних правопорушень і дотримується належної процесуальної поведінки.

Таким чином, обвинувачені, які перебувають під вартою знаходяться в менш сприятливому становищі, тобто порушується принцип рівності сторін.

Захисник наполягав на зміні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, при цьому гарантуючи належну процесуальну поведінку свого підзахисного (т.5 а.с.79).

Прокурор та представник потерпілої заперечували щодо задоволення клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись із наявними матеріалами кримінального провадження, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Під час розгляду клопотання встановлено, що згідно обвинувального акту від 20.02.2023 року складеного начальником відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 , затвердженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_13 обвинувачуються ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні у кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_10 за ч.4 ст.187 КК України в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001292 від 05.11.2022 року.

З тексту обвинувального акту ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 тобто кожний обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст.187 ч.4 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 20.04.2023 року (т.2 а.с.232-235) відносно кожного обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а на обвинуваченого ОСОБА_6 покладено обов`язки в порядку передбаченому ст.194 КПК України в зв`язку з внесенням застави, терміном дії до 18.06.2023 включно (т.2 а.с.232-235).

В останнє, ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 09.08.2023 року клопотання прокурора Білгород-Дністровської прокуратури ОСОБА_13 про продовження ?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та продовження покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 було задоволено.

Продовжено обвинуваченим у кримінальному провадженні №0001292 від 05.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням їх в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Продовжено строк дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в рамках обраного раніше запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки строком на 60 днів, а саме:

- прибувати до прокурора та/або до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає;

- повідомляти прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали визначено до 07.10.2023 року включно (т.4 а.с.83-86).

Положеннями ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наразі, відносно обвинувачених складені обвинувальні акти, які передані на розгляд суду, тому мова про обґрунтованість підозри не може розглядатися.

Разом з цим, суд позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого вказаним особам - обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів, попередні ухвали про застосування і продовження запобіжних заходів та інших матеріалів клопотання, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких інших доказів.

При цьому суд враховує, що відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, та є твердженням про вчинення особою інкримінованого злочину, а не обґрунтованим припущенням, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, що мало місце коли остання перебувала у процесуальному статусі підозрюваного.

За таких обставин суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого даним особам обвинувачення у скоєні інкримінованого йому злочину, оскільки позбавлений можливості надати відповідний висновок щодо допустимості чи недопустимості заявлених сторонами кримінального провадження доказів.

В даному кримінальному провадженні судом призначено судовий розгляд та визначено обсяг і порядок дослідження доказів (т.5 а.с.19-30).

В судовому засіданні 28.09.2023 року було допитану потерпілу ОСОБА_4 , яка під час надання пояснень вказала на те, що обвинувачених не знає, та ніколи не бачила. Із усіх присутніх чоловіків в залі не могла визначити якої ж статури були чоловіки, які на неї напали в ніч з 03.11 на 04.11.2022 року. Потерпіла не зазначила, які тілесні ушкодження їй були спричинені нападниками.

Також досить цікавими були пояснення потерпілої щодо викраденого майна у світлі того, що з 04.11.2022 року після того як вона звільнилася з пут, якими була зв`язана нападниками та до теперішнього часу вона до свого будинку не поверталася, і не оглядала будинок на предмет відсутності належного їй майна.

Також потерпіла підтвердила про відсутність матеріальних претензій та завданих збитків до обвинувачених, не зважаючи на те, що нападники заволоділи її збереженнями на суму понад 100 тисяч гривень.

Разом з цим, потерпіла навіть не змогла визначитися з мірою покарання для обвинувачених, та покладала на розсуд суду.

В цьому ж судовому засіданні було допитано свідків сторони захисту, заявлених обвинуваченим ОСОБА_10 та його захисником ОСОБА_16 .

Суд вертає увагу, що в підготовчому засіданні обвинуваченими заявлені клопотання про виклик і допит свідків сторони захисту, які судом було задоволено.

Так, за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_14 , судом прийнято рішення про виклик для допиту у якості свідків сторони захисту наступних осіб: - ОСОБА_17 , - ОСОБА_18 , - ОСОБА_19 , - ОСОБА_20 , - ОСОБА_21 , які приходяться близькими родичами обвинуваченому.

Також судом було задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 про виклик і допит свідків. Вирішено викликати для допиту у якості свідків сторони захисту наступних осіб:

- ОСОБА_22 : АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_23 : АДРЕСА_4 , НОМЕР_4 . Інші свідки вже допитані судом.

За поясненнями обвинуваченого ОСОБА_10 це матір`ю його цивільної дружини та син.

На думку захисників, у разі зміни запобіжних заходів обвинуваченим на більш м`який, це не вплине на покази перелічених свідків, і на них не буде здійснюватися тиск.

Частина 1 ст.183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, вирішуючи клопотання прокурора, суд приймає до уваги дані про особу кожного обвинуваченого, що наведені ними особисто, їх захисниками, та наявні наразі в матеріалах кримінального провадження.

Окрім цього, суд зважає на те, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 були затримані ще 05.11.2022 року, тобто біля року перебувають під вартою.

Положеннями ст.197 КПК України визначено, що сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування, не повинен перевищувати:

-шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;

-дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Доводи захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_11 про недоведеність заявлених прокурором ризиків та можливість застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, то вони заслуговують на увагу.

Частина 3 статті 183 КПК передбачає обов`язок слідчого судді або суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Поряд із цим, законодавцем встановлена низка випадків, які надають право слідчому судді або суду не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Однак під час допиту, потерпіла не зазначила про спричиненні їй тілесні ушкодження нападниками, сторона обвинувачення не надала докази, які б вказували на отримання потерпілою тілесних ушкоджень, а також докази спричинення тілесних ушкоджень саме підозрюваними. В даному випадку вагомими доказами були б: аудіо-, відеоматеріали на яких зафіксована протиправна поведінка підозрюваних, висновок судово-медичної експертизи, показання свідків, які були очевидцями дій підозрюваних.

Стверджуваний стороною обвинувачення факт застосування насильства мав би бути підтверджений показаннями потерпілої, однак суд таких не почув, що свідчить про невагомість доказів застосування насильства та необґрунтованість вимоги сторони обвинувачення щодо не застосування застави.

Разом з цим, суд приймає до уваги тривалість перебування обвинувачених під вартою, покази, які були надані потерпілою, за результатами допиту якої також виключається ризик впливу на потерпілу.

Усі докази стороною обвинувачення зібрані, а тому відсутні підстави стверджувати, що обвинувачені можуть будь що знищити чи спотворити із доказів.

Безпідставним є також посилання прокурора на ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, так як обвинувачені хоча і були раніше судимими, втім судимість погашена.

Щодо тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченим, і яке на думку прокурора може спонукати до приховування від суду, то суд виходить з того, що в даному кримінальному провадженні обвинувачується троє осіб у вчинення тяжкого кримінального правопорушення за ст.187 ч.4 КК України.

До того ж, обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінується ще й вчинення кримінального правопорушення за ст.263 ч.1 КК України. Однак, до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який був реалізований.

Перебуваючи під дією застави обвинувачений ОСОБА_6 виконує повністю покладені на нього судом обов`язки, доказів їх порушення суду не надано, доказів впливу на потерпілу чи свідків - не надано, від суду не приховуються, з`являється вчасно на усі судові засідання. За час перебування під заставою не вчинив жодних правопорушень.

А відтак, суд вважає за можливе вирішити питання застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави щодо інших обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Частиною 2 статті 8 КПК визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Приписи статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» також передбачають, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

У пунктах 154-157 рішення ЄСПЛ «Корбан проти України» від 04 липня 2019 року (Korban v. Ukraine, заява № 26744/16) зазначені загальні принципи, які випливають з практики Суду стосовно пункту 3 статті 5 Конвенції, які передбачають належне обґрунтування органами влади ризиків, яке не може бути абстрактним, загальним або шаблонним.

Суд переконався в необґрунтованості клопотань прокурора, жодних нових доводів і обставин прокурором не наведено, клопотання є абсолютно ідентичними тим, що подавалися раніше. Доказів наявності ризиків суду не надано, не встановлено таких і під час розгляду клопотань прокурора.

При цьому, суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений (підозрюваний) може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїда проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

У справі «Сулаоя проти Естонії» (Sulaoja v. Estonia, § 64) Європейський суд дійшов висновку, що ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання, це що стосується обвинуваченого ОСОБА_10 , який має постійне місце проживання, втім не має місця реєстрації.

До речі, стандарт, за яким ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою, був давно запроваджений і використовується Європейським судом («Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria), § 10).

Метою застосування запобіжних заходів до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та обрання покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку передбаченому ст.194 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, перешкоджати розгляду даного кримінального провадження іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слід зазначити і про те, що жоден із визначених КПК запобіжних заходів (тримання під вартою, застава …) не є санкцією чи покаранням за скоєну дію. Такі заходи є попереджувальними, і їх метою є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків в разі, якщо є побоювання здійснення обвинуваченими будь-яких дій, що заважатимуть встановленню істини у кримінальному провадженні.

Застава - вид запобіжного заходу, не пов`язаний з обмеженням свободи особи.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі суду (ч.3 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до положень ст. 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню обвинувачених, щодо яких застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

А тому, суд приходить до висновку, що наразі є підстави для продовження застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , тяжкість кримінального злочину, за яким вони обвинувачуються, відсутність офіційного працевлаштування, міцність соціальних зв`язків, які мають стримувати останніх від неправомірних дій, та забезпечити їх правомірну поведінку, суд вважає за необхідне визначити заставу в 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684.00 гривень х 40 = 107 360.00 гривень), що є далеко не максимальною але є помірною, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Щодо клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_6 :

У відповідності до ч.7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Вирішуючи питання про продовження строку дії, покладених раніше обов`язків обвинуваченому ОСОБА_6 в порядку передбаченому ст.194 КПК України, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, дані про його доходи відсутні, втім не порушує покладених раніше обов`язків, добросовісно їх виконує, не заперечує щодо задоволення вказаного клопотання, а відтак слід задовольнити клопотання прокурора.

Оцінивши усі обставини визначені ст. 178 КПК України у сукупності, суд дійшов висновку, що дані клопотання прокурора підлягають частковому задоволенню.

На підставі?викладеного,?керуючись ст.ст.177,?183,?184, 186, 193, 194, 195, 196, 197, 199, 395 ?КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської прокуратури ОСОБА_3 про продовження ?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та продовження покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 -? задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченим у кримінальному провадженні №0001292 від 05.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням їх в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити кожному обвинуваченому ОСОБА_8 , ОСОБА_10 розмір застави у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107?360.00 гривень (сто сім тисяч триста шістдесят гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самими обвинуваченими так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачені або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.??

Покласти на підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та/або суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населених пунктів, в яких обвинувачені проживають;

- повідомляти прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 26.11.2023 включно.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення? застави у визначеному у даній??ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинувачених?з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в рамках обраного раніше запобіжного заходу у вигляді застави строком на 60 днів, а саме:

- прибувати до прокурора та/або до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає;

- повідомляти прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали в цій частині визначити до 26.11.2023 року включно.

В задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_14 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжних заходів обвинуваченим відповідно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 - відмовити.

Призначити наступне судове засідання на попередньо узгоджені з усіма учасниками кримінального провадження час і дату: на 12:00 годину 01.11.2023 року.

Ухвала в частині продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою, з моменту вручення копії ухвали

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст даного судового рішення складено і проголошено о 09:00 годині 03.10.2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1