Справа № 545/3526/23
Провадження № 1-кп/545/1060/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава кримінальне провадження на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 на території домогосподарства де він зареєстрований та фактично проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , наприкінці весни 2023 року, точної дати в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, виявив пророслими на ґрунті рослини коноплі, після чого у нього виник умисел на їх подальше вирощування для власних потреб без мети збуту.

З метою реалізації свого злочинного наміру, достовірно знаючи, вирощування рослин роду коноплі є протиправним діянням, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, після того, як коноплі у кількості 377 (триста сімдесят сім) рослин проросли, ОСОБА_4 за період з травня 2023 року по 29.07.2023 року здійснював їх догляд та культивацію, знищуючи навколо конопель бур`яни, здійснюючи їх прополювання та полив, тобто вчинив незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесяти і більше рослин для власних потреб, без мети збуту.

29.07.2023 під час проведення огляду домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , працівниками поліції було виявлено ростучими на території господарства з ознаками догляду та культивації та в подальшому вилучено 377 (триста сімдесят сім) рослин зеленого кольору, з окремими корневими системами, що мають ботанічні ознаки рослин роду коноплі, містять тетрагідроканнабінол та відноситься до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини.

Також, ОСОБА_4 , у липня 2023 року, точної дати та часу судовим розглядом встановити не виявилось можливим, перебуваючи на території домогосподарства, де він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обірвав частину рослин коноплі, які він незаконно вирощував на території домогосподарства, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою сухої речовини 60,7 грамів для власних потреб, без мети збуту.

Після цього, ОСОБА_4 зірвані частини рослин коноплі розклав для сущіння на території власного подвір`я поруч із будівлею будинку. Вищевказані частини кослин коноплі ОСОБА_4 продовжив незаконно зберігати на території домогосподарства в АДРЕСА_1 , з метою подальшого власного вживання шляхом куріння, без мети збуту.

29.07.2023 під час проведення огляду домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , працівниками поліції на території подвір`я поруч із будівлею виявлено та в подальшому вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору канабіс, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину 60,7 грамів, що перевищує невеликий розмір наркотичних засобів.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 60,7 грамів, для власних потреб, без мети збуту.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 310 КК України, як незаконне вирощування конопель у кількості від п`ятдесяти і більше рослин, та за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

19 вересня 2023 року між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту даної угоди про визнання винуватості, вбачається, що під час досудового розслідування та судового провадження підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнає винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення і прийняв зобов`язання беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри у вчинених кримінальних правопорушень; прийняти узгоджене покарання та дати згоду на його призначення; повністю виплатити витрати на проведення експертних досліджень у справі; прийняти наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання. Також сторони угоди дійшли згоди на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, погодилися на застосування ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Перевіривши вказану угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд доходить висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 472 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дату її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання та розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це обвинувачений підтвердив суду та просив угоду затвердити. Захисник обвинуваченого просила затвердити угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги законодавства, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1)кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньою тяжкості, тяжких злочинів;

2)особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3)особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором також групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацію злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро каявся, та пояснив фактичні обставини кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті.

Отже, судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310 КК України, як незаконне вирощування конопель у кількості від п`ятдесяти і більше рослин, та за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину.

Дослідженням особи встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, розлучений, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, має місце постійного проживання.

При відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, обставинами, що пом`якшують таке, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України. Прокурор та обвинувачений погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують, відсутність обставин що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінальних правопорушень і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому суд не убачає.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/117-23/11771-НЗПРАП від 14.08.2023 в розмірі 1912 гривень 00 копійок, № СЕ-19/117-23/11776-НЗПРАП від 14.08.2023 в розмірі 1434 гривні 00 копійок.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374-376, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладену 19 вересня 2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання

-за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді у виді ПОЗБАВЛЕННЯ ВОЛІ строком на ЧОТИРИ роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: поліетилевочий пакет з речовиною рослинного походження , два поліетиленові пакети з рослинами коноплі в кількості 337 штук, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВР № 2 Полтавського РУП знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/117-23/11771-НЗПРАП від 14.08.2023 в розмірі 1912 гривень 00 копійок, № СЕ-19/117-23/11776-НЗПРАП від 14.08.2023 в розмірі 1434 гривні 00 копійок.

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ