Провадження № 1-кс/554/773/2024
У Х В А Л А

08 січня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого слідчого відділу УСБУ в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000269 від 13 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , вилучене в ході обшуку в АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Xiaomi Redmi (IMEI 1 - НОМЕР_1 ; ЕMEI 2 НОМЕР_2 ) з картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 ; блокнот бежевого кольору з візерунками «Aplus» штрих-код 979, з чорновими записами в ньому.

В обґрунтування клопотання зазначив, що СВ УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000269 від 13 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, за фактом того, що в соціальній мережі «Однокласники» у стрічці новин акаунту під нік-неймом « ОСОБА_6 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 поширено матеріали, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань рф, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих рф.

03 січня 2024 року у період часу з 06 год 42 хв до 08 год 48 хв проведено обшук житлового приміщення в АДРЕСА_1 , де постійно проживає ОСОБА_5 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон Xiaomi Redmi (IMEI 1 - НОМЕР_1 ; EMEI 2 НОМЕР_2 ) з картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , а також блокнот бежевого кольору з візерунками «Aplus» штрих-код 979, з чорновими записами в ньому.

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_5 показала, що вилучений в ході проведення обшуку мобільний телефон належить їй та використовувався останньою для входу до соціальної мережі «Однокласники».

Слідчий вказує, що зазначений мобільний телефон вилучений з метою проведення комп`ютерно-технічної експертизи, так як в ньому можуть міститися відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим будуть передані до експертної установи.

Зважаючи на те, що вилучене майно має ознаки речового доказу, так як відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюютьс я під час кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено, що вилучене 03 січня 2024 року в ході проведення обшуку майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучене в ході обшуку в АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Xiaomi Redmi (IMEI 1 - НОМЕР_1 ; EMEI 2 НОМЕР_2 ) з картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 ; блокнот бежевого кольору з візерунками «Aplus» штрих-код 979, з чорновими записами в ньому до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7