Провадження № 1-кп/243/411/2024
Справа № 243/7003/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 року» кримінальне провадження № 0000422 від 14 листопада 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2023, приблизно о 14 год. 15 хв. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 знаходилися біля буд. АДРЕСА_2 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин трапилась сварка. Під час сварки у ОСОБА_6 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 . Реалізовуючи свій кримінальний, протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у вказаний час та у вказаному місці підійшов до ОСОБА_4 , та перебуваючи з лівого боку від нього, діючи умисно, протиправно, наніс один удар долонею лівої руки по обличчю в область правого ока. Після чого, ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального проступку, а потерпілий ОСОБА_4 викликав машину швидкої медичної допомоги. В результаті умисних, противоправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 спричинено наступні тілесні ушкодження: забійна рана нижньої повіки правого ока, тупа травма правого ока, синець повік правого ока, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, не заперечував проти розгляду справи в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, та вказав, що дійсно, 13.11.2023 о 14 год. 15 хв., він, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 під час сварки з ОСОБА_4 умисно наніс останньому один удар долонею лівої руки по обличчю в область правого ока. Свої дії обумовив тим, що потерплий, з яким у нього і раніше були конфлікти, висловився нецензурною лайкою на адресу його матері. З міста події він пішов, що б не продовжувати конфлікт. У вчиненому розкаявся. Цивільний позов визнав частково в частині матеріальної шкоди. Вимоги щодо моральної шкоди не визнав, вважав їх безпідставними та необґрунтованими.

Потерпілий в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, підтримав цивільній позов у повному обсязі та вказав, що внаслідок удару ОСОБА_6 він був госпіталізований із забійною раною повіки правого ока, травмою ока, струсом головного мозку. Вказані травми спричинили йому фізичний біль, нервові хвилювання, що негативно вплинуло на загальний стан здоров`я, загострило хронічні захворювання. ОСОБА_6 жодного разу не звернувся до нього з пропозицією надати допомогу чи вибачитися. У зв`язку з тим, що потребує реабілітації для відновлення здоров`я, відчуває душевні страждання та неспокій, потребує відшкодування моральної шкоди в грошовому еквіваленті. Просив суд стягнути за цивільним позовом з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 5789,80 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень та моральну шкоду в сумі 50 000 гривень.

Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав позицію потерпілого, не заперечував проти розгляду справи в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, його показання повністю відповідають сутності пред`явленого обвинувачення, суд, за клопотанням обвинуваченого та згодою інших учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються, обмежившись показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінальної справи, що характеризують його особу.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого доведена у судовому засіданні повністю та суд вважає правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 125 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, який належить до кримінальних проступків, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також дані про особу обвинуваченого.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_6 свідчать про те, що він раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо.

При сукупності обставин скоєного кримінального правопорушення та особистості обвинуваченого, суд приходить до переконання про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без його ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 гривень.

Вирішуючи вимоги цивільного позову ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із положеннями ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5006 ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» Слов`янської міської ради з 13.11.2023 по 20.11.2023 року з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, тупа травма правого ока, забійна рана нижнього повіка; з супутнім діагнозом: Covid-19.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого терапевтичного відділення №930 ОСОБА_4 проходив лікування у ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» з 24.11.2023 по 04.12.2023 року з основним діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ, НК 1, КВР -2, гіпертонічний криз від 13.11.2023 ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз, фібриляція передсердь, тахісистолічна форма СН 1, цукровий діабет, тип ІІ, медсубкомпенсація; з супутнім діагнозом: ЗЧМТ (13.11.2023), струс головного мозку, тупа травма правого ока, забійна рана нижнього правого повіка.

Надані платіжні чеки з МЦ «Діагностіка» від 02.12.2023 на суму 830 грн, ТОВ «АЙ ПІ Фармація» від 04.12.2023 на суму 1058, 80 грн, ТОВ «ОЛІВІЯ ФАРМ» від 15.11.2023 на суму 633 грн, ТОВ «ОЛІВІЯ ФАРМ» від 18.11.2023 на суму 799 грн, ТОВ «ОЛІВІЯ ФАРМ» від 16.11.2023 на суму 799 грн, ТОВ «ОЛІВІЯ ФАРМ» від 14.11.2023 на суму 871 грн, ТОВ «ОЛІВІЯ ФАРМ» від 17.11.2023 на суму 799 грн. підтверджують факт придбання медичних препаратів у відповідності до переліку, що зазначений у вище вказаній виписці із медичної карти, тобто є прямими доказами наявності матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням у розмірі 5789 грн 80 коп., у зв`язку з чим позов потерпілого ОСОБА_4 в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральну шкоду у розмірі 50000 гривень потерпілий обґрунтовує тим, що в результаті завдання йому легких тілесних ушкоджень він відчув сильний фізичний біль, вимушений був проходити тривале лікування, мав погане самопочуття, відчував запаморочення, у нього погіршився психоемоційний стан та сон, він відчуває неповагу суспільства до його віку та заслуг перед Вітчизною. Внаслідок отриманої травми погіршився зір, що потребує додаткового лікування та матеріальних витрат.

На підтвердження доводів надав до суду виписку із медичної карти стаціонарного хворого №5006, виписку із медичної карти стаціонарного хворого терапевтичного відділення №930, висновок обстеження з рентгенологічного відділення КНП «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» Слов`янської міської ради, довідку про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування, збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, посвідчення УБД.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд вважає за необхідне врахувати вік потерпілого, який є пенсіонером, майновий стан обвинуваченого, який є непрацюючим, характер тілесних ушкоджень, а також, беручи до уваги вищенаведені норми та вимоги розумності, виваженості, справедливості та аналізуючи обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є зайво завищеними та підлягають частковому задоволенню в розмірі 10000 грн.

Суд вважає, що саме такий розмір грошового відшкодування разом із винесенням обвинуваченому обвинувального вироку та призначенням останньому покарання за вчинений злочин буде відповідати обсягу моральних страждань потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

На підставі ст. 125 КПК України, суд за клопотанням осіб має право визначити грошовий розмір процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК України установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Приписами ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються з: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Натомість, положення, які стосуються цивільного позову, визначені Главою 9 КПК України. Це свідчить про різну правову природу процесуальних витрат та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням.

Процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного вище Закону).

При визначенні необхідного розміру витрат на правову допомогу, суд керується відповідними правовими позиціями, які зафіксовані Верховним Судом, зокрема в Постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також констатовано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає обґрунтованим вимоги про стягнення витрат пов`язаних з наданням послуг адвоката.

Згідно акту надання юридичних (адвокатських) послуг від 04.12.2023 року адвокат ОСОБА_5 , який є представником потерпілого ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4137 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1302686, здійснив належне виконання послуг адвоката в межах кримінального провадження № 0000422 від 14 листопада 2023 року на суму у розмірі 5000 грн, що підтверджується підписами сторін Договору від 04.12.2023 року.

Керуючись принципами справедливості та верховенством права й виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку, що розумним та справедливим розміром понесених потерпілим витрат на правову допомогу слід вважати витрати на суму 5000 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речові докази та витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи, по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за вказаною статтею кримінального закону у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 5789 грн. 80 коп.; моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень В задоволенні решти цивільного позову, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а засудженим з моменту отримання ним копії вироку суду.

Суддя ОСОБА_1