Провадження №1-кс/336/1437/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізькій області, м. Токмак, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, не працевлаштованого, не одруженого, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , місце фактичного мешкання АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.05.2009 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, 69 до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний вирок Токмацького районного суду м. Запоріжжя, від 12.08.2008, остаточне покарання 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився по відбуттю покарання 15.07.2011;

- 03.01.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 17.07.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.307, 69, 77, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 03.01.2013. остаточне покарання 5 років 5 місяців позбавлення волі. Звільнився по відбуттю покарання строку 28.01.2019;

- 27.01.2020 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України, арешт 3 місяці;

- 18.03.2020 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, сукупності вороків шляхом поглинання часткового складання вироків призначеним за цим вороком, призначеного Токмацьким районним судом Запорізької області від 27.01.2020, з урахуванням положень п.п. «А» п.1 ч.І. ст. 72 КК України, згідно якого один день позбавлення волі відповідає одному дню арешту, призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеному ч.2 ст. 185 КК України, приєднати частково невідбуту частину покарання, призначеному по цьому вироку. В порядку ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Токмацьким районним судом Запорізької області від 27.01.2020. Остаточне покарання 2 роки 2 місяця позбавлення волі.

- 01.02.2022 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, частково приєднаний вирок Токмацьким районним судом Запорізької області від 18.03.2020, остаточне покарання 2 роки 3 місці позбавлення волі. Звільнений 08.11.2022 умовно достроково 3 місяці 9 днів.

у кримінальному провадженні внесеному 23 вересня 2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001618 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

встановив:

До слідчого судді надійшло вище вказане клопотання, яке погоджено прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановлений законом порядку на шлях виправлення і перевиховання не став та скоїв аналогічний злочин за наступних обставин:

Так, 18 вересня 2023 року, приблизно о 19 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану відповідно Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля зупинки громадського транспорту «Вул. Іванова», в Шевченківському районі в м.Запоріжжі, разом з потерпілим ОСОБА_6 , з яким в той час вживали спиртні напої, шляхом вільного доступу з чоловічої сумки потерпілого ОСОБА_6 , яка в той час знаходилась у нього на плечі скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Oukitel» моделі «WP15», в корпусі чорного кольору пам`ять Hal28GB, imeil: НОМЕР_1 , ітеі2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно судово-оварознавчої експертизи складає 7616 грн., 67 коп.; та чоловічі годинники марки «Casio G-shok 4778», вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи складає 2066 грн.,67 коп., ніж марки «glock 81», вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи складає 2669 грн., 10 коп.; ніж «cold steel spartan», вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи складає 1542 грн.,60 коп.;

- банківська картка емітована «Приватбанк», № НОМЕР_3 , з якої в подальшому були знятті грошові кошти в сумі 164, 535 грн., 82 коп., які потерпілий поклав на лавку біля якої розпивали спиртні напої.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , разом з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 175,761 гривень 76 копійок.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи наслідки, які настали внаслідок кримінального правопорушення, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляду особистого зобов`язання.

Від слідчого ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_5 надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі та без фіксації судового засідання.

Від підозрюваного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_7 надійшли заяви про проведення судового засідання без їх участі та без фіксації судового засідання.

Дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , приходить до обґрунтованого висновку про задоволення клопотання щодо обрання останньому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Пункт 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", вказує на те, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовуються до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України; наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Як вбачається з доданих до цього клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні останнім вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: витягом з ЄРДР від 23.09.2023 за №0001618; протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом впізнання за фотознімками з участю свідка ОСОБА_8 ; протоколом впізнання за фотознімками з участю свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий, утриманців немає, має зареєстроване місце проживання та постійне місце мешкання, офіційно не працевлаштований.

Виходячи із приписів ст.184 КПК України, слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст.177 КПК України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Стосовно посилання в клопотанні на ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, то суд погоджується з даним ризиком, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, зважаючи на можливе засудження, останній може безперешкодно покинути м.Запоріжжя, в якому проживає.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя вбачає доведеними обставини, визначені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність існування ризику, передбаченого ст.177 КПК України.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Відповідно до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.3, 176-179, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого СВ ВП № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 .

Роз`яснити підозрюваному, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання починається з моменту його обрання, тобто з дня постановлення ухвали, та діє до 30 грудня 2023.

Ухвала слідчого судді в порядку ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1