ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/4524/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1345/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.367 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 16 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 16.08.2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з вищою освітою, фізична особа-підприємець, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ч.3 ст. 88 КК України судимостей не має,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 367 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248 від 29.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.367 КК України, - закрито.

Вказаною ухвалою встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а саме: службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, за яке законом передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, в якійпросить скасувати ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 16.08.2023 року стосовно ОСОБА_7 і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, прокурор зазначає, що умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України є вчинення особою кримінального правопорушення вперше, однак, згідно відомостей про судимість, ОСОБА_7 24.12.2007 року звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, це є нереабілітуючою підставою. Отже, як зазначає прокурор, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у звязку з чим відсутня обов`язкова умова застосування ст. 45 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції в частині встановлення фактичних обставин, кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст. 367 КК України, а також висновки суду щодо наявності дійового каяття, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому колегією суддів не переглядає оскаржуване судове рішення в цій частині.

Доводи апеляційної скарги прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є необґрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення дотримані.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до правових висновків, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Крім того, згідно абз. 2 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Як вбачається з пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 , останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

Санкцією частини 1 статті 367 КК України передбачено покарання у виді штрафу до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певного діяльністю на строк до трьох років.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 367 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Колегія суддів також бере до уваги правові висновки Верховного Суду, що містяться у його постанові від 17.04.2019 року у справі № 752/18401/15-к, службова недбалість це злочин, який може бути вчинений тільки з необережності.

Вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, підпадає під можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України, тобто у зв`язку з дійовим каяттям.

Суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, врахував у сукупності те, що він вчинив необережний нетяжкий злочин вперше, оскільки ОСОБА_7 24.12.2007 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі ст.48 КК України, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_7 вчинив злочин вперше.

Відповідно до ч.3 ст.88 КК України, особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, кримінальна протиправність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.

Матеріали цього судового провадження не містять відомостей про те, що після звільнення ОСОБА_7 24.12.2007 року від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі ст.48 КК України, ОСОБА_7 вчинив нові кримінальні правопорушення в іншому кримінальному провадженні.

Відповідних відомостей не надано прокурором і під час апеляційного розгляду.

Колегія суддів також враховує правові висновки Верховного Суду, що містяться в його постановах від 16.12.2021 року (справа №346/4094/20), від 20.04.2023 року (справа №206/1127/21) та від 02.10.2023 року (справа № 756/5360/15-к), згідно яких, припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально-правові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Застосовуючи положення ст. 45 КК України, потрібно брати до уваги не звичайне (буденне), а юридичне розуміння поняття «вперше», що передбачає з`ясування того, чи не втратив раніше вчинений злочин своє кримінально-правове значення, і звернення, серед іншого, до кримінально-правового інституту множинності злочинів.

Такою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла кримінальних правопорушень або раніше вчинила кримінальне правопорушення, що вже втратило правове значення (особу було звільнено від кримінальної відповідальності за раніше вчинене кримінальне правопорушення; закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; особа вчинила кримінальне правопорушення, однак була звільнена від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку; особа раніше вчинила кримінальне правопорушення, однак була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання чи відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом; судимість особи погашена чи знята судом; щодо особи закрито кримінальне провадження або ухвалено виправдувальний вирок).

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що доводи прокурора про незаконність звільнення обвинуваченого від відбування кримінальної відповідальності на ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, з тієї підстави, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, - є суб`єктивними та безпідставними, оскільки припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження і людина не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості.

Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Крім того, з відомостей судового провадження вбачається, що потерпілому по кримінальному провадженні - Комунальному некомерційному підприємству «Обласний центр онкології» відшкодовано матеріальну шкоду в повному обсязі, а саме у розмірі 134935 грн 20 коп., яку завдано потерпілому в результаті вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується платіжною інструкцією № 4319 від 26.12.2022 року, обвинувальним актом по кримінальному провадженні № 0000248 від 29.12.2022 року, відповіддю КНП «Обласний центр онкології» на вимогу начальника СВ ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області.

Під час апеляційного розгляду представник потерпілого ОСОБА_9 повідомив суду, що обвинуваченим ОСОБА_7 відшкодовано потерпілому КНП «Обласний центр онкології» шкоду більш, ніж це зазначено в обвинувальному акті.

Судом першої інстанції також вірно взяті до уваги відомості, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 визнав свою вину у повному обсязі, щиро покаявся, про шо зазначено у обвинувальному акті, одружений, у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Є фахівцем у своїй сфері, характеризувався контрагентами виключно з позитивної сторони, що свідчить про його гарну ділову репутацію. Підтвердженням цьому є лист-відгук від ПФ «ГАММА-55» № 324.09 від 18.09.2020, лист-відгук від Управління освіти, культури, молоді та спорту Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області № 1802 від 09.10.2020, лист-відгук від Національного фармацевтичного університету по об`єкту: «Капітальний ремонт благоустрою територій НФАУ, розташованих за адресою: вул. О. Іжевського, 18», а також лист-відгук від Національного фармацевтичного університету по об`єкту: «Капітальний ремонт асфальтобетонного покриття прилеглої території НФАУ, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Зубенко, 11-А.

У підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції 16.08.2023 року захисником ОСОБА_8 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника, просив кримінальне провадження закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Щире каяття засвідчує критичну оцінку винним вчиненого ним кримінального правопорушення, співчуття до потерпілих, прагнення зменшити негативні наслідки його протиправної поведінки. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам досудового розслідування допомоги в установленні невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Це може бути повідомлення про всі відомі епізоди, обставини злочинного діяння, свідків, потерпілих, викриття інших співучасників кримінального правопорушення. Мінімальні вимоги, яким має відповідати позитивна посткримінальна поведінка у виді активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, полягають у добровільній дачі правдивих і повних свідчень про всі відомі особі обставини злочинного діяння. Активність сприяння розкриттю кримінального правопорушення означає, що дії особи повинні мати високу інтенсивність, ефективність та значну процесуальну цінність. Визначення ступеня активності залежить від обставин конкретного кримінального провадження.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу. Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Його треба здійснювати, незалежно від того, надійшла справа до суду із відповідною постановою чи з обвинувальним висновком.

Обставини, що пом`якшують покарання, як щире каяття обвинуваченого ОСОБА_7 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, встановлені як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду в суді першої інстанції.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , органом досудового розслідування та судом не встановлено.

За таких обставин, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою (арк.4, 75), вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, який обвинувачений вчинив вперше, останній після його вчинення злочину визнав свою провину, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення (арк.27, 102), до початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні добровільно відшкодував завдані збитки, що підтверджується платіжною квитанцією № 4319 від 26.12.2022 року (арк. 53).

Враховуючи зазначене, з матеріалів кримінального провадження та з оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції встановив всі передбачені ст. 45 КК України умови виникнення правової підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, воно є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність всіх обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності згідно ст. 45 КК України, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 16 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді