Справа № 686/1356/24
Провадження № 1-кс/686/621/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду, в режимі відео конференції, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнопіль Славутського району Хмельницької області, українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, з середньою спеціальною освітою, командира 2 відділення 1 групи 8 роти ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000035,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2024 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно, підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України ОСОБА_6 , посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення та просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, вивчивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ВРЗСГСД СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000035 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2024.

14.01.2024 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.01.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме про те що: «Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу у військову частину НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_6 набув статус військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, молодший сержант ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, молодший сержант ОСОБА_6 мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Разом з тим, молодший сержант ОСОБА_6 , діючи в порушення вищевказаного законодавства, став на шлях протиправної діяльності, вчинивши дії, спрямовані на порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Так, 14 січня 2024 року, близько 00 год. 40 хв., в темну пору доби, під час опадів у вигляді снігу водій ОСОБА_6 , проявляючи злочину самовпевненість, нехтуючи вимогами п.п. 1.3, 2.3 (д) та 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснюючи керування автомобілем «BMW Х5» р.н. НОМЕР_3 , рухався по слизькій засніженій ділянці автодороги Т-1804 сполученням «Корець Славута Антоніни», поблизу населеного пункту с. Іванівка Улашанівської ТГ Шепетівського району Хмельницької області в напрямку від м Славута Славутської ТГ Шепетівського району Хмельницької області до с. Ганнопіль Ганнопільської ТГ Шепетівського району Хмельницької області, поза межами населеного пункту зі швидкістю не менш, ніж 80 км/год, тобто по ділянці, максимально дозволена швидкість руху на якій під час ожеледиці становить 50 км/год, чим грубо порушив вимоги п.п. 12.10, 12.10-1 (в) Правил.

Продовжуючи свій рух за кермом автомобіля «BMW Х5» р.н. НОМЕР_3 на вказаній ділянці дороги водій ОСОБА_6 , в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.1 Правил проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, таким чином створивши своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю і здоров`ю громадян, а саме діючи з необережності, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, продовжуючи рух за кермом вищевказаного автомобіля із зазначеною швидкістю, по своїй смузі руху, достовірно знаючи, що проїзна частина перебуває у слизькому стані, ігноруючи вимоги дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», 7.12 «Ожеледиця» на вищевказаній ділянці автодороги, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку у вигляді слизького дорожнього покриття та нашарування мокрого снігу, а також стан керованого ним транспортного засобу, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху, і як наслідок, допустив боковий занос автомобіля на праве узбіччя відносно напрямку його руху з подальшим перекиданням автомобіля «BMW Х5» р.н. НОМЕР_3 .

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «BMW Х5» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці пригоди, інші пасажири автомобіля марки «BMW Х5» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження, з якими госпіталізовані до КНП «Славутська МЛ», ступінь тяжкості тілесних ушкоджень встановлюється.»

Дана підозра є обґрунтована, адже на її підтвердження представлено: протокол огляду місця ДТП від 14.01.2024 року, копію лікарського свідоцтва про смерть від 14.01.2024 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14.01.2024, копію висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14.01.2024 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.01.2024 року та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Санкція ч. 3 ст. 286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, тобто даний злочини є тяжким, слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки невстановлені та не допитані, докази не дослідженні, а можливо, ще й і не відшукані.

Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час не усі свідки встановлені, не проведені й всі експертні дослідження, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків, потерпілих та експертів у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Також, на думку слідчого судді, вказані обставини, обставини скоєння кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 та початковий етап досудового розслідування, в ході якого ще не проведені слідчі дії за участю підозрюваного, дозволяють дійти до висновку про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, вважаю недоведеним існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, про який згадується у клопотанні слідчого, оскільки ніщо не свідчить про існування вказаного ризику.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих, експертів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, положення ст. 206 КПК України, яка регламентує загальні обов`язки судді, щодо захисту прав людини, зобов`язує його забезпечити додержання прав особи, взятої під варту, в тому числі і в частині надання їй належної медичної допомоги.

Виходячи з довідки №114 від 15.01.2024 року, виданої директором комунального «Славутська міська лікарня» ОСОБА_6 госпіталізований в травматологічне відділення КП «Славутська М.Л.» із діагнозом: Політравма. Поєднана травма. Множина травма. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Закритий перелом променевої кістки зліва. Компресійні переломи тіла хребця th 11 2 ст. Поперечні переломи лівих поперечних відростків хребців th 8- th 10, L1-L4. Лінійні переломи 8-12 ребер зліва. Забійні гематоми обох легень. Лівобічний пневматоракс. ОСОБА_6 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора і транспортуванню не підлягає.

Згідно ст.49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я та медичну допомогу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок взаємодії установи виконання покарань з закладами охорони здоров`я врегульований спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10 лютого 2012 року, про затвердження «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» (надаліПорядок № 239/5/104).

Відповідно п. 2.3 Порядку № 239/5/104 медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 потребує медичної допомоги відповідно до наданих медичних документів, та належного утримання, з урахуванням наявних у нього травм.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_6 обмежений у пересуванні, не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора і транспортуванню не підлягає, що підтверджується відповідними медичними документами, слідчий суддя вважає що забезпечити належне утримання та лікування ОСОБА_6 в умовах слідчого ізолятора відповідно до стану його здоров`я, на даний час неможливо.

Крім того, перебування підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом, позбавить останнього можливості отримання належної медичної допомоги.

Також, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання та проходження військової служби характеризується позитивно, був неодноразово нагороджений відомчими та державними нагородами, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, знаходиться на стаціонарному лікуванні та потребує оперативного втручання, був в стані алкогольного сп`яніння на момент виникнення події ДТП, вину в інкримінованому йому злочині визнає в чому розкаюється.

Таким чином, з урахуванням положень ст.ст.177, 178, 183 КПК України, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням даних про його особу та про стан його здоров`я порушить гарантоване особі право на охорону здоров`я та медичну допомогу.

За таких обставин, взявши до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу підозрюваної, у відповідності з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілими, не інакше як у присутності слідчого, прокурора, судді;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання відповідному державному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування, а саме по 13.03.2024 року включно.

Виходячи із вищезазначеного, та керуючись ст.ст.177, 178, 179, 183, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково .

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього, строком до 13 березня 2024 року включно, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілими, не інакше як у присутності слідчого, прокурора, судді;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання відповідному державному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Ухвала, в частині покладення на підозрюваного обов`язків діє по 13 березня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 що у разі не виконання покладених на нього зобов`язань до нього можуть бути застосовані більш жорсткі запобіжні заходи і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розмірів розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя